Veřejné slyšení 6. 2. 2001, část č. 1/24

Místopředseda PSP Ivan Langer: Vážené kolegyně a kolegové, vážení  hosté, vítám vás na společném jednání stálé komise Poslanecké  sněmovny pro sdělovací prostředky a kulturního výboru, které se koná  při příležitosti veřejného slyšení kandidátů na funkci prozatímního generálního ředitele České televize.
Dovolte, abych úvodem řekl několik málo organizačních pokynů, které by měly zaznít tak, abychom si naše jednání co nejvíce usnadnili, zefektivnili a předešli možným nesrovnalostem.
V tomto sále by se měly nacházet pouze osoby poslankyň a poslanců a kandidátek a kandidátů. Všichni hosté mají dostatek prostoru na obou galeriích.
Dohodli jsme se na tom, že by kandidáti a kandidátky měli vystupovat podle abecedního pořadí. Předběžná dohoda zní, že každý z uchazečů na tuto funkci by měl mít k dispozici zhruba 30 minut času, který by byl rozdělen do dvou částí. První zhruba patnáctiminutové - nicméně nechám vždy na uvážení každého z kandidátů, jak dlouho chce vystoupit – by mělo být věnováno jejich vlastní prezentaci, a to od řečniště.
Druhá část prezentace by měla spočívat v možnosti kolegyň a kolegů, a to nejenom členů mediální komise a kulturního výboru, ale i všech poslankyň a poslanců Poslanecké sněmovny v kladení otázek na kandidáty. Neexistuje žádný striktní časový limit. Bylo by ale dobré pokusit se jednání zefektivnit tak, abychom časový limit nepřekročili. Myslím si, že každý by měl být schopný to co chce říci, říci stručně, jasně a výstižně a že by mu k tomu tento časový 
limit měl dostačovat.
Myslím, že mohu říci nejen za sebe, ale i za kolegu Talíře, který bude se mnou toto jednání řídit, že nikoho nebudeme překřikovat, nikomu nebudeme odebírat slovo pro překročení patnáctiminutového časového limitu. Přesto si myslím, že naše pravidla by měla být na základě této dohody. Nemáme oporu v jednacím řádu, tudíž vše, co učiníme, bude do jisté míry precedentem do budoucna.

Poslanec Jaromír Talíř: Protože zahajujeme zároveň jednání našeho kulturního výboru, dovoluji si konstatovat, že je nás tady jedenáct. Omlouvám nepřítomného předsedu Mareše, pana poslance Maňáska a poslankyni Svobodovou, kteří se písemně omluvili z dnešního jednání.

Místopředseda PSP Ivan Langer: Ještě jedno technické sdělení. Vzhledem k tomu, že toto jednání je přenášeno také vnitřním okruhem v Poslanecké sněmovně, má každý z poslanců a poslankyň možnost jej sledovat buď u obrazovek ČT, děkujeme za tuto možnost, nebo také u obrazovek vnitřního okruhu Sněmovny.
Má někdo námitky proti navrženému postupu? Pokud ne, upřesňuji, že po úvodním vystoupení by kandidáti měli zůstat u řečniště. Prosím všechny poslankyně a poslance, kteří chtějí klást dotazy, aby přistupovali k tomuto mikrofonu, který je zde po mé levé straně.

Poslanec Petr Pleva: Pane předsedo, jelikož mám dotazy na všechny kandidáty, na všechny stejné, považuji za slušné, aby je měli před úvodním vystoupením. Aby první neměl nevýhodu, dovoluji si je teď přečíst a rozdat písemně všem kandidátům, aby měli možnost se připravit.

Místopředseda PSP Ivan Langer: Toto jednání nemá striktní pravidla, můžeme postupovat takto.

Poslanec Petr Pleva: Jsou to otázky, které předkládám jménem klubu ODS a znějí takto:
1) Jakým způsobem jste se angažoval v průběhu krize v ČT?
2) Jak se hodláte postavit k usnesením Poslanecké sněmovny konstatujícím, že Jiří Hodač byl legálně zvolen generálním ředitelem ČT, že Česká televize neplní své poslání podle zákona o ČT, a to opakovaně v důsledku vysílání nového vedení ČT i vzbouřených redaktorů?
3) Domníváte se, že ČT poskytuje v současné době objektivní, všestranné, ověřené a vyvážené zpravodajství pro svobodné vytváření názorů? Pokud ne, jak na to hodláte reagovat?
4) Domníváte se, že i v ostatních oblastech poskytuje ČT kvalitní veřejnou službu? Pokud ne, jak na to hodláte reagovat? 
5) Jak se hodláte postavit k právním úkonům provedeným novým vedením ČT včetně personálních opatření, případně jaká vlastní personální opatření hodláte přijmout?
6) Jakým způsobem hodláte minimalizovat ekonomické škody, které údajně při posledních událostech v ČT vznikly? 
Děkuji.

Místopředseda PSP Ivan Langer: Ještě někdo má v úmyslu takto v úvodu vystoupit? Pokud ne, přečetl bych pořadí kandidátů, jak je určila naše společná znalost abecedy.
***
Veřejné slyšení 6. 2. 2001, část č. 2/24
(pokračuje Langer)
První Jiří Balvín, druhá Jana Bobošíková, třetí Karel Kochman, čtvrtý Michal Kralert, pátý Vratislav Měchura a šestá paní Věra Valterová.
Z toho důvodu, že pan Jiří Mejstřík písemně oznámil, že na svoji nominaci jedním ze členů Poslanecké sněmovny nehodlá reflektovat a tudíž nebyl zařazen mezi kandidáty.

Poslanec Jaromír Talíř: Navrhoval bych tady, abychom postupovali tak - pan Mejstřík zaslal dopis, nicméně byl navržen poslancem Vymětalem. Jestliže pan poslanec nestáhne svůj návrh, tak v případě, že by se náhodou pan Mejstřík dostavil, měli bychom mu dát slovo s tím, že on může říci, že se toho vzdává nebo ne. Nevidím ho tady mezi ostatními. Myslím, že se ani nedostaví.

Místopředseda PSP Ivan Langer: Dobře. Nyní uděluji slovo prvnímu jmenovanému panu ing. Balvínovi. Prosím, máte slovo.

Pan Jiří Balvín: Vážený pane předsedající, vážené poslankyně, vážení poslanci, dámy a pánové a především milí televizní diváci, přijal jsem nabídku ucházet se o post prozatímního ředitele České televize, jehož hlavním úkolem bude stabilizovat chod této veřejnoprávní instituce. Myslím, že současnou situaci velmi dobře charakterizoval člověk s velkým respektem pan Zdeněk Svěrák, když řekl, že to, co je na současném konfliktu kolem České televize pozitivní, je fakt, že jsme si všichni uvědomili, co v demokratickém systému znamená televize veřejné služby. Právě její veřejnoprávní role a skutečná služba divákovi je to, co je dnes ohroženo nejvíce. Proto nebude úkolem ředitele pouze stabilizovat vnitřní poměry v televizi, ale přímo obhájit a ochránit její poslání a v širším slova smyslu její samotnou existenci.
Významná část lidí uvnitř televize i mimo ni je totiž přesvědčena, že tady koncem loňského roku došlo k pokusu politiků různých politických stran ovládnout veřejnoprávní médium. Stejně významná část veřejnosti má dnes pochyby, zda si televize počíná hospodárně. 
Zda za povinné poplatky poskytuje koncesionářům objektivní a vyvážené informace a plní odpovídajícím způsobem službu veřejnosti.Dnes situace dospěla tak daleko, že Českou televizi ovládají emoce a během několika málo týdnů se zhroutil celý její řídící systém. 
Televize pracuje setrvačností, objevily se prvky živelnosti, postupně došlo k rezignaci na koncepční práci. Na druhé straně sílí hlasy, zda takovouto konflikty protkanou instituci vůbec potřebujeme. Zda tedy není lepší rezignovat na veřejnoprávnost a podřídit televizi strohým ekonomickým kritériím a po vzoru novin vše ponechat na konkurenčním prostředí.
Jsem přesvědčen, že veřejnoprávní charakter České televize je hodnota, kterou musíme zachovat, a to v rozsahu obou současných celoplošných kanálů. Přesto si myslím, že hlavní práce, aby Česká televize byla skutečně televizí veřejné služby, nás teprve čeká. Veřejnoprávní televize musí být nejen nezávislá ekonomicky i politicky, ale musí se také naučit měřit všem stejně. Lidé ve veřejnoprávní televizi nejsou od toho, aby prezentovali své vlastní názory či preferovali určité skupiny. Jejich povinností je přinášet veřejnosti nestranné a vyvážené informace, které ve svém celku mapují život společnosti v celé jeho šíři, a to s ohledem nejen na vkus většiny, ale s respektem k pocitům a postojům minorit. 
Veřejnoprávní televize nesmí rezignovat na svoji edukativní funkci, neměla by diváka pouze bavit, ale i kultivovat a vychovávat. Nyní bych vás chtěl seznámit s tím, jaké podniknu první kroky v případě, že budu zvolen prozatímním ředitelem. Uvědomme si prosím, že celková situace je opravdu velmi dramatická a výbušná. Je proto důležité, aby rozhodnutí prozatímního ředitele nebyla bojkotována ze strany zaměstnanců či ze strany nezávislé odborové organizace. Po několika týdnech, kdy vládly emoce, je návrat ke každodenní práci velmi bolavý. Prozatímní ředitel se navíc bude pohybovat mezi dvěma mantinely - směřovat k okamžitému obnovení funkčnosti televize a zároveň tyto změny uchopit systémově. To může narazit na odpor s argumentem, že jeho rozhodnutí mohou být příliš zavazující nebo naopak že nejsou závazná, protože mohou být budoucím ředitelem následně změněna. Proto podle mne je hlavním zadáním prozatímního ředitele obnovení normálního provozu České televize a příprava pro nutné následné systémové změny.
Body, které nyní uvedu, nejsou řazeny jako pevný bodový scénář, ale jsou výčtem prvních sedmnácti klíčových kroků, které spolu vzájemně souvisí.
1. Očekávám na jedné straně rezignaci paní Valterové, paní Bobošíkové, pana Beznosky a šéfredaktora zpravodajství pana Kněnického, na straně druhé očekávám rezignaci stávajícího vrcholového managementu v čele s bývalým finančním ředitelem. Pokud nebudou tito lidé ochotni v zájmu řešení krize rezignovat, přistoupím k jejich odvolání.
Jako prozatímní generální ředitel pak pověřím všechny současné nebo nové členy vedení pouze dočasným výkonem jejich funkcí. Definitivní jmenování bude úkolem budoucího generálního ředitele.
2. Budu požadovat okamžité ukončení stávky se všemi jejími vnitřními i vnějšími atributy. 
3. Ujišťuji přítomné, že nikdo z pracovníků, kteří organizovali nebo se přidali ke stávce, nebude kvůli svému postoji propuštěn a v rámci svých kompetencí se zasadím o zrušení výpovědí, které byly těmto lidem rozdány. Vyhrazuji si však právo pověřit výkonem jednotlivých funkcí pracovníky dle vlastního uvážení.
4. Pokud jde o nezávislou odborovou organizací požadovanou beztrestnost stávkujících, jsem připraven vstřícně zamezit vyhrocování situace, upozorňuji ale, že nesmím zasahovat do už podaných trestních oznámení. Jak jsem se dnes v tisku dočetl, je jich podáno 85. Nikdo v České televizi není vybaven imunitou a já nemám pravomoc udělovat amnestie. Budu však ochotný pomoci při hledání cest, které povedou k mimosoudnímu projednání a k zastavení těch kauz, které jsou spíše důsledkem emocí na obou stranách a ze kterých nevznikly České televizi finanční, programové či jiné škody.
5. Co nejrychleji ustavím vedení České televize a kolegium generálního ředitele tak, aby bylo možné okamžitě začít naplňovat zákon o České televizi.
6. Od všech zaměstnanců očekávám, že se oprostí emocí, budou respektovat vedení televize a začnou pracovat na co nejrychlejší stabilizaci situace.
***
Veřejné slyšení 6. 2. 2001, část č. 3/24
(pokračuje Balvín)
7. Budu trvat na tom, abys za vedení České televize oficiálně hovořili pouze mnou delegovaní lidé, budu žádat i na odborech jasné pověření osob, které budou o České televizi informovat jménem odborů.
8. Budu požadovat, aby se celý problém řešil výhradně na půdě České televize a jen tam pokračovala jeho analýza a hledání řešení.
9. Urychleně bude nutné dořešit problém rozpočtu České televize, který je stále provizorní, najít rezervy, které pokryjí vzniklé ztráty. Nemyslím si, že je nutné postavit Českou televizi před hrozbu deficitního rozpočtu.
10. Umožním neprodlené provedení naprosto zodpovědného forenzního auditu, který pro budoucího ředitele zajistí čistý stůl.
11. Chci pokračovat v definování pravidel spolupráce s nezávislými producenty, a to výhradně na principu vzájemné výhodnosti. Pochopitelně tak jako ve své minulosti budu podporovat rozvoj české tvorby.
12. Zasadím se o rozšíření činnosti oddělení analýz, o pravidelná šetření, která budou systematicky vyhodnocovat objektivitu a vyváženost zpravodajství a publicistických pořadů.
13. Chci se také vrátit k již prosazovanému názoru z minulosti, že je nutné do naší práce zavést něco, čemu se také říká kariérní řád. Tam se zaměstnanec dozví, jaké pozice může dosáhnout, pokud získá požadované kvalifikační předpoklady a prokazuje odborný a profesionální růst v souladu se službou veřejnosti.
14. Budu jednat s nezávislou odborovou organizací o pracovních podmínkách pro zaměstnance, o možnostech jejich dalších vzdělávání, ale také o jejich podpoře, když je třeba oprávněně pracovníka postihnout.
15. Výroba pořadů se musí vrátit k profesionalitě, přestat plýtvat kapacitami, což v žádném případě neznamená omezování tvůrců, ale zefektivnění výroby.
16. Budu bránit nezávislosti České televize danou ze zákona a nepřipustím, aby kdokoli z politiků či nátlakových skupin zneužíval půdu České televize k prosazení svých zájmů.
17. Chci zahájit odbornou diskusi směřující k přípravě kodexu České televize, jehož smyslem bude dlouhodobě definovat její veřejnoprávní roli. Chci pro to vytvořit po dohodě se všemi zainteresovanými - včetně mediálních odborníků, zaměstnanců a odborů - otevřené 
diskusní panely.
Dámy a pánové, jedno je jisté. Prozatímní ředitel České televize bude potřebovat širokou podporu a respektování svých kompetencí. Na druhou stranu musí být nezávislý na jednotlivých politických tlacích. 
Závěrem mi dovolte jednu osobní poznámku. Česká televize je velká rodina, ze které vzešly všechny ostatní televize. Tomu, kdo v ní vyrostl jako já, nebude nikdy, nikdo lhostejná. Bylo mi smutno, že události došly tak daleko, že poprvé v její padesátileté historii přestala celý den vysílat. To muselo všechny skutečné televizáky strašně bolet. Pevně věřím, že se něco podobného nebude nikdy opakovat.
Dámy a pánové, děkuji za pozornost.

Místopředseda PSP Ivan Langer: Děkuji panu Balvínovi. Nyní nastává druhý blok vašeho vystoupení, a to je odpovědi na otázky. Pan kolega Pleva přednesl a rozdal všem kandidátům de facto stejné otázky, takže považuji za logické, abyste začal odpověďmi na sedm otázek, které on definoval. Potom dám příležitost dalším z kolegů a kolegyň. Prosím.

Pan Jiří Balvín : Dobře. Jakým způsobem jste se angažoval v průběhu krize v České televizi? Já jsem se neangažoval. V době, kdy začala krize, jsem hned odjel mimo Prahu. Po Novém roce jsem pracoval s jedním zahraničním štábem a točil jsem, jak to štáb vyžadoval, na obou stranách barikády - jak ve velínu, tak na druhé straně jsme dělali rozhovor s panem ředitelem Hodačem.
Jak se hodláte postavit k usnesení Poslanecké sněmovny konstatujícím, že a) Jiří Hodač byl legálně zvoleným generálním ředitelem České televize, b) Česká televize neplní své poslání podle zákona o České televize, a to opakovaně v důsledku vysílání nového vedení České televize i vzbouřených redaktorů? Musím samozřejmě usnesení Poslanecké sněmovny respektovat. Myslím si, že by to mělo být celé uzavřená kapitola a případné z toho, jak jsem se zmínil, podané trestní oznámení bude řešit nezávislý soud. Do toho nemohu zasahovat.
Třetí otázka. Domníváte se, že Česká televize poskytuje v současné době objektivní, všestranné, ověřené a vyvážené zpravodajství pro svobodné vytváření názorů? Pokud ne, jak na to hodláte reagovat? Domnívám se, že situace se vrací do mnohem objektivnějších kolejí, že zpravodajství je v současné době vyvážené. Co by mně jen vadilo, je přílišné informování o vnitřních problémech České televize.
Domníváte se, že v ostatních oblastech poskytuje Česká televize kvalitní veřejnou službu? Pokud ne, jak na to hodláte reagovat? To jsou poměrně dva podobné body. Už jsem se zmínil, že hodlám vytvořit dokonalé monitorování jak zpravodajských, tak publicistických pořadů. To by se týkalo i ostatních pořadů České televize, jak dalece jsou vyvážené, jak dalece jsou objektivní, ověřené, všestranné. Myslím, že na to jsou v současné době metody výzkumu.
Za páté - jak se hodláte postavit k právním úkonům provedeným novým vedením České televize včetně personálních opatření, případně jaká vlastní personální opatření hodláte přijmout? Myslím, že to už bylo součástí mého projevu.
Za šesté - jakým způsobem, hodláte minimalizovat ekonomické škody, které údajně při posledních událostech v České televizi vznikly? Rovněž jsem se o tom zmiňoval, že by se měl revidovat rozpočet a najít v něm rezervy. Bylo by velmi nefér, kdyby prozatímní ředitel připravil budoucímu řediteli schodkový rozpočet následně s takovým dodatkem pro sněmovnu, že je potřeba zvýšit koncesionářské poplatky.

Místopředseda PSP Ivan Langer: Děkuji. Prosím o další otázky. Pan kolegy Mlynář.

Poslanec Vladimír Mlynář: Mám tři otázky. Za prvé - zda funkci berete skutečně jenom jako přechodnou, nebo zda se budete po zvolení řádné Rady České televize i o funkce generálního ředitele?
Druhá otázka. Přečetl jsem si v novinách váš rozhovor, kde říkáte, že jste nespolupracoval s žádným z politiků v minulých měsících, ale chtěl bych to přece jen slyšet od vás na tomto plénu.
Třetí otázka je trochu osobní. Je pravda, co se říká, že jste odešel z České televize z důvodu, že vaše tvůrčí skupina měla nehospodárný provoz, že nakupovala pořady od externích spolupracovníků České televize za větší cenu, než je vyráběla Česká televize?

Pan Jiří Balvín: Myslím, že předjímat, zda už teď. V současné době jsem byl osloven, abych se stal prozatímním ředitelem. Neznám detailně situaci, jaká je v České televizi. Je to věc, kterou nemohu v současné době odpovědět. Myslím si, že to není otázka tří měsíců, ale přece jen je delší. Nepřistupuji v současné době k tomu tak, že bych byl přesvědčen, že bych se přihlásil.
S politiky jsem nikdy nespolupracoval. Vysvětlil jsem to i ve svém rozhovoru v Lidových novinách. ***
Veřejné slyšení 6. 2. 2001, část č. 4/24
 (pokračuje Balvín)
Strávil jsem poměrně hezkého půl roku jako ředitel marketingové společnosti Českého tenisového svazu, kde to byla moje povinnost, protože jsme zvali od hlavy státu přes předsedu vlády, celou vládu, mnohé z vás, co tady sedíte, a bylo mojí povinností se o politiky postarat, případně je uvést do lóží, takže jsem jednou seděl s panem Peltránem, jednou s panem Vlachem. Nespolupracoval jsem.
Třetí otázka by byla na delší dobu. Měl jsem tvůrčí skupinu, pouze jsem byl producentem hudební tvůrčí skupiny s Radimem Smetanou jen rok, v době, kdy byl Ivo Mathé šéfproducentem producentského centra uměleckých pořadů a hned po tom roce jsem šel na jeho původní místo, kde jsem měl 12 tvůrčích skupin. Když jsem byl ve své tvůrčí skupině, pořady jsme nenakupovali, ale vyráběli, když jsem dělal šéfproducenta. Nerozhodoval jsem o nákupech za tu cenu. Systém byl takový, že producenti jednotlivých tvůrčích skupin připravovali podklady a já jsem samozřejmě s nimi o tom diskutoval, ale myslím, že právě forenzní audit, který by měl proběhnout v ČT, může ukázat a porovnat, jestli jsou tam některé oblasti, které by se vymykaly - nebo náklady na podobné pořady - běžným normám, ale není to tak.

Místopředseda PSP Ivan Langer: Prosím další otázky, případně doplňující dotazy k těm, které už zazněly. Pokud žádný z poslanců otázku neklade, děkuji vám, pane Balvíne. Tím vaše slyšení v tuto chvíli končí. Prosím, aby vaše místo zaujala paní Jana Bobošíková.

Jana Bobošíková: Vážené poslankyně, vážení poslanci, dámy a pánové, dobrý den. Jsem ráda, že jsem zde a že mám šanci sdělit vám své představy o budoucnosti České televize v příštích měsících. Jsem také ráda, že si aspoň jeden z vás, konkrétně poslankyně Kateřina Dostálová, myslí, že bych byla schopna veřejnoprávní televizi po dobu příštích několika měsíců vést. Doufám, že o tom v následujících minutách přesvědčím další z vás, kteří budou mít už za tři dny příští osud ČT ve svých rukou.
Vážené poslankyně, vážení poslanci, v pátek budete rozhodovat zde v Poslanecké sněmovně o tom, komu Česká televize patří. Zda patří občanům České republiky, kteří platí koncesi, anebo zda patří 2200 vzbouřených zaměstnanců, kteří ovládají a zneužívají už 6 týdnů obrazovku, obávají se o své nemravné výhody a brání se jakékoli podstatnější změně. Pokud přiznáte, že ČT patří koncesionářům, budete muset svou volbou vyjádřit odvahu ke změně. Pokud potvrdíte, že ČT patří vzbouřeným zaměstnancům, zvolíte kandidáta, který vám slíbí konzervování současného stavu. Takovou volbou, a já to vím, si koupíte klid, klid, ve kterém budou v České televizi za peníze koncesionářů vládnout vzbouřenci a takový klid nechci ani jako ředitelka zpravodajství ČT a ani jako občan této země.
Proto nabízím, vážené poslankyně a vážení poslanci, změnu. A nezastírám, že jsem si plně vědoma faktu, že změna se nerovná klid, alespoň ne v tuto chvíli. Změna však dává naději, a to naději na stabilitu veřejnoprávní televize v budoucnosti. Zvolíte-li dočasný klid, této naděje Českou televizi podle mého názoru zbavíte.
Na funkci prozatímního ředitele kandiduji, vážené dámy a pánové, s následujícím cílem: předat za několik měsíců novému generálnímu řediteli průhlednou a zmapovanou Českou televizi tak, aby mohl rychle začít s uskutečňováním svých záměrů a nemusel se potýkat se současnou strukturální, finanční a personální džunglí. Než jsem před vás předstoupila, položila jsem si několik otázek, které považuji při řešení současné krize v ČT za klíčové. 
První dotaz zní, co je a co není Česká televize. Druhý - v jakém se Česká televize nachází stavu. Třetí - jaké kroky chci jako prozatímní ředitelka učinit. Čtvrtý - co očekávám od Poslanecké sněmovny, která dočasně převzala úlohu Rady České televize.
Co tedy je a co není podle mého názoru Česká televize? Česká televize pro mě představuje a vždy představovala vámi schválený zákon. Ten jí ukládá poskytovat objektivní, ověřené, ve svém celku vyvážené a všestranné informace pro svobodné vytváření názorů. Zákon dále ukládá České televizi přispívat k právnímu vědomí obyvatel České republiky. Česká televize pro mě také znamená koncesionářský poplatek, který této instituci dává potřebnou nezávislost na jedné straně, ale na druhé straně také obrovskou zodpovědnost. Česká televize je institucí, která má plnit veřejnoprávní službu. Rozhodně to pro mě nejsou zbytnělé organizační struktury a zakonzervované vazby konkrétních osob, uměleckých skupin a soukromých firem často přežívajících jen díky zajištěnému financování z peněz koncesionářů. 
Českou televizi nepředstavují ani budovy na Kavčích horách a už vůbec ne jejich současní vládci - vzbouření zaměstnanci.Dotaz číslo 2 - v jakém se ČT nachází stavu. Česká televize se už druhý měsíc hrubě zpronevěřuje svému poslání a na tom trvám. Od vánoc loňského roku vládne na obrazovce i v ČT samotné naprostá anarchie. Tento bezprecedentní stav se zaměstnanci pokoušejí zastírat stávkou. Jestliže se tedy na konci loňského roku zmocnila vlády nad ČT jedna občanská iniciativa podporovaná některými politiky, dnes v České televizi vládne stávkový výbor, rovněž podporovaný některými politiky. Zaměstnanci ČT, věřte nebo ne, pod vedením stávkového výboru nyní sami rozhodují, koho ČT zaměstná a koho ne, případně komu z dodavatelů ČT zaplatí. Stávkující zaměstnanci sami určují programovou skladbu. A například dnešní přímý přenos veřejného slyšení není rozhodnutím vedení ČT, já to klidně přiznám. Je blahovolným rozhodnutím stávkového výboru, jak vedení České televize sdělili pánové Dekoj a Komers. Víte, ani se jim nedivím. Zaměstnancům ČT se totiž od vás, vážené poslankyně a vážení poslanci, dostalo privilegií, o kterých si může občan České republiky, který nepracuje v České televizi, nechat jen zdát. 
Odvolali jste na jejich žádost Radu ČT, v legislativní nouzi jste schválili nový zákon, generálního ředitele Jiřího Hodače jste vyzvali pod nátlakem zaměstnanců a jejich zpřízněných umělců a politiků k odstoupení, byť jste zároveň konstatovali, že byl zvolen v souladu se zákonem. Zde si dovolím osobní poznámku a konkrétní zkušenost. Čas od času slýchám, že odstoupivší Jiří Hodač onemocněl diplomatickou chorobou. Takové tvrzení považuji za nehorázný hyenismus. Byla jsem u toho, když byl Jiří Hodač nalezen v bezvědomí ve svém bytě. Podle lékaře stačilo půlhodinové zpoždění a Jiří Hodač už nemusel být mezi živými.
Ale zpět, pokračuji v popisu situace v České televizi. Současný management je zcela paralyzován rozdílností názorů a neochotou hledat řešení. Dokonce i někteří vrcholoví manažeři zpochybňují pravomoci dr. Valterové zadat hloubkový audit České televize, byť jí to uložila svým usnesením tato Poslanecká sněmovna. Někteří manažeři odmítají účast na běžném pracovním jednání s tím, že budou jednat jen za přítomnosti stávkového výboru. Jediným pozitivem současné situace je snad možná fakt, že zpravodajský velín přestal být atraktivní politickou noclehárnou.
K popisu současného stavu patří i fakt, že klesá důvěra v Českou televizi, což se projevuje několika tísíci odhlášených koncesí, a tento trend nebezpečně pokračuje. Česká televize čelí v současné době oprávněné kritice nejen ze strany diváků, ale i ze strany Rady pro rozhlasové a televizní vysílání a samotné Poslanecké sněmovny Parlamentu ČR. Ta konstatovala, že ČT neplní své poslání a vyzvala televizi, cituji "zejména k obnovení úplného, objektivního, všestranného a vyváženého zpravodajství". A v neposlední řadě je zde fakt, že ČT hospodaří s rozpočtovým provizoriem, rozpočet na letošní rok je plánován jako deficitní a zatím není schválen.
Jaké kroky tedy učiním a jaké úkoly považuji za klíčové? Za prvé, za klíčové považuji naplnit výzvu Poslanecké sněmovny a Rady pro rozhlasové a televizní vysílání a pokusit se - a slovo pokusit se zdůrazňuji, protože více slíbit nemohu - obnovit úplné objektivní, všestranné a vyvážené vysílání, a zejména zpravodajství.
***
Veřejné slyšení 6. 2. 2001, část č. 5/24
 (pokračuje Bobošíková)
2. Druhým úkolem je naplnit usnesení Rady České televize a následně celé Poslanecké sněmovny trváním na hloubkovém auditu České televize. 
3. Považuji za svůj úkol předložit návrh rozpočtu České televize, který bude mít menší než plánovaný půlmiliardový deficit a zároveň zajistí chod celé organizace. 
4. Za svůj klíčový úkol považuji zastavit klesající důvěru koncesionářů a diváků. 
Vážené poslankyně, vážení poslanci, vím, že většina z vás by nyní moc ráda slyšela slova o usmíření, olivové ratolesti, podání rukou se stávkujícími, o tlusté čáře za uplynulými událostmi. Nic z toho neslibuji a ani nic z toho slíbit nemohu. Neumím slíbit vyvážené vysílání při zachování neměnné struktury ředitelství programu, neumím slíbit objektivní zpravodajství při zachování současného personálního složení redakce zpravodajství. 
S odbory jsem však připravena jednat. Očekávám, že jednání s nimi budou tvrdá, ale korektní. Očekávám, že na jednání přijdou slušní, kulturní a kvalifikovaní lidé. S takovými reprezentanty zaměstnanců jistě nebude problém hledat řešení, pokud nás spojuje - a to jediné snad zatím nikdo nezpochybnil - zájem o budoucnost České televize. 
Zároveň ale musím zcela otevřeně říci, že nehodlám obnovovat zrušené pracovní poměry zaměstnanců redakce zpravodajství ani stahovat výpovědi, že nehodlám do funkcí znovu instalovat ředitele a šéfredaktory odvolané generálním ředitelem Hodačem a že nestáhnu trestní oznámení podaná v souvislosti s faktem, že majetek veřejnoprávní televize používají a z obrazovky nadále promlouvají lidé, jejichž pracovní poměr v České televizi skončil zhruba před šesti týdny. Má-li Česká televize přispívat k právnímu vědomí obyvatel České republiky, jak jí to ostatně ukládá § 2 odst. 2 písm. b) nového vámi schváleného zákona o České televizi, domnívám se, že v těchto záležitostech nemůže ustoupit žádný prozatímní ředitel. 
Takzvaný a tolik vzývaný klid na prácirovněž nezamýšlím s odboráři vyměnit za jakékoliv zpomalení hloubkového auditu, který začne v nejbližších dnech. Audit nebude záležitostí ani jednoduchou ani rychlou a je pravda, že ani levnou. Osobně se ovšem domnívám, že zmapovat a vynést za pomoci auditorůna světlo všechny procesy a vazby, které ovlivňují chod České televize, stojí za několik desítek miliónů korun, zvláště pokud audit ukáže cestu, jak efektivně řídit hospodaření České televize bez podezření, že se peníze koncesionářů vynakládají nehospodárně. 
Pokud jde o letošní rozpočet České televize, jsem přesvědčena, že se zejména v jejích výrobních a personálních nákladech skrývají značné rezervy. Navíc považuji za nepřijatelné předkládat rozpočet s půlmiliardovým deficitem, který neznamená do budoucna vůbec nic jiného než tlak na zvýšení koncesionářského poplatku. Tento deficit se budu snažit zredukovat a s návrhem rozpočtu nejpozději do konce března předstoupit před Poslaneckou sněmovnu. 
Za největší prohru uplynulých dvou měsíců považuji ztrátu důvěryhodnosti České televize. Přesvědčit občany - poté co na obrazovce vládla anarchie - že Česká televize patří opět jim a ne zaměstnancům a jejich kamarádům, bude velmi obtížný úkol, který se bez otevřené komunikace neobejde. Proto moje slova o tom, že založím pořad typu "Volejte ředitelce" nepovažujte za humornou nadsázku, ale za nutnou součást komunikace s koncesionáři, tedy s těmi, po kterých Parlament České republiky svým zákonem a následně Česká televize žádají, aby nesli náklady na jejich provoz, tvorbu a mzdy zaměstnanců. 
Čtvrtá a poslední otázka, kterou jsem si před dnešním slyšením položila, zní - co očekávám jako prozatímní ředitelka České televize od Poslanecké sněmovny, tedy od vás. V současné době - a dnešní slyšení to jen potvrzuje - plníte roli Rady České televize. Proto od vás očekávám minimálně doporučení, zda vyplatit či nevyplatit stávkujícím zaměstnancům mzdy. Očekávám rovněž, že se budete zabývat rozpočtem České televize, který - jak už jsem řekla - hodlám předložit do konce března. Musím zdůraznit, že pokud dostanu vaši důvěru, budu ji považovat nejen za svůj závazek vůči Poslanecké sněmovně, ale také za závazek Poslanecké sněmovny vůči mně. Znamená to, že budu očekávat podporu Poslanecké sněmovny i v případě velmi nepopulárních kroků. 
Závěrem si dovolím, vážené poslankyně a vážení poslanci, využít své dlouholeté novinářské zkušenosti a zhodnotit své šance na úspěch prismatem současného rozložení silv Poslanecké sněmovně. Vládnoucí sociální demokraté považují ústy šéfa svého klubu moji nominaci za pohrdání Poslaneckou sněmovnou a razí dva jiné, ke vzbouřencům daleko smířlivější kandidáty. Občanští demokraté, se kterými jsem často spojována, se ode mne distancovali. Čtyřkoaličním politikům, kteří nejčastěji využívali pohostinnosti veřejnoprávního velína, jsem k srdci rozhodně nepřirostla, což mi koneckonců právě na velíně dali velmi hlasitě a velmi nevybíravě najevo. Komunisté mají - jak známo - svého kandidáta. Sečteno a podtrženo, vím, že k favoritům nepatřím. Přesto věřím, vážené poslankyně a vážení poslanci, že jsem přesvědčila více než jednu z vás, že mi jde o veřejnoprávní televizi jako o službu veřejnosti ve všech jejích atributech. Českou televizi považuji za veřejný statek, ne za majetek jejích zaměstnanců, spřátelených tvůrců a některých politiků. 

Místopředseda PSP Ivan Langer: Děkuji paní Bobošíkové za tuto prezentaci. Prosím všechny kolegyně a především kolegy, kteří používají mobilní telefony s velmi hlučným vyzváněním, aby si je převedli do úsporného a především méně hlučného režimu. Omlouvám se paní Bobošíkové za to, že tím byla rušena. 
Nyní přichází druhá část vaší prezentace, to jsou odpovědi na otázky. Myslím, že nejlepší by bylo začít písemnými otázkami přednesenými jménem poslaneckého klubu ODS. 

Paní Jana Bobošíková : První dotaz zní: Jakým způsobem jste se angažovalav průběhu krize v České televizi? V průběhu krize v České televizi jsem s plným vědomím vážnosti situace přijala jmenování ředitelkou zpravodajství od generálního ředitele Hodače a plnila jeho úkoly.
Jak se hodláte postavit k usnesení Poslanecké sněmovny konstatující a) že Jiří Hodač byl legálně zvoleným generálním ředitelem České televize a b) Česká televize neplní své poslání podle zákona o České televizi, a to opakovaně, v důsledku vysílání nového vedení České televize i vzbouřených redaktorů. Na první část tohoto dotazu odpovídám, žetoto usnesení jsem nikdy nezpochybnila, vždy jsem je respektovala a díky tomuto usnesení zůstávám ještě stále ve své funkci. Ke druhé části dotazu: Toho jsem si vědoma, také jsem to ve své úvodní řeči řekla, bohužel musím zdůraznit, že toto usnesení nebo spíše řešení tohoto velmi závažného problému se neobejde bez personálních a organizačních změn.
Domníváte se, že Česká televize poskytuje v současné době objektivní, všestranné, ověřené a vyvážené zpravodajství pro svobodné vytváření názorů? Pokud ne, jak na to hodláte reagovat? 
Samozřejmě, že se to nedomnívám. Mnohokrát jsem to nechala zapsat i do zápisu z kolegia. Řešením jsou ony známé personální změny plus samozřejmě výběrové řízení na nové redaktory. 
Domníváte se, že v ostatních oblastech poskytuje Česká televize kvalitní veřejnou službu? Pokud ne, jak na to hodláte reagovat? 
Obávám se, že co zcela selhalo v uplynulých dnech, byl program České televize, který byl narušován naprosto nevybíravým způsobem naprosto kdykoliv se komukoliv zlíbilo, takže se domnívám, že zejména v oblasti programové skladby Česká televize veřejnou službu neplní a opět rozhodnutí jsou bohužel stejná. Neslibuji, že budou bezbolestná. 
Jak se hodláte postavit k právním úkonům provedeným novým vedením České televize včetně personálních opatření, případně jaká vlastní personální opatření hodláte přijmout? Myslím, že to už jsem také zmínila. Personální opatření, která byla učiněna, hodlám dokončit a ve spolupráci s auditorem hodlám vyhlásit výběrová řízení na uvolněná místa. 
Jakým způsobem hodláte minimalizovat škody, které údajně při posledních událostech v České televizi vznikly? Pokusím se o určitou racionalizaci nákladů jak výrobních tak mzdových. Pokusím se obnovit důvěru v Českou televizi, to znamená, že se pokusím zastavit propad koncesí a dát programové schéma do takového stavu, aby bylo pro inzerenty nadále atraktivní umísťovat na obrazovce ČT reklamu. 

Místopředseda PSP Ivan Langer: Děkuji. O slovo požádala paní poslankyně Šojdrová. 
***
Veřejné slyšení 6. 2. 2001, část č. 6/24
Poslankyně Michaela Šojdrová: Děkuji. Paní Bobošíková, vy jste odpověděla na řadu otázek. Já bych se vás chtěla zeptat na otázku, která souvisí s vaším pojetím toho, jak má televize plnit své veřejnoprávní poslání. V úvodu jste se vyjádřila tak, jako byste nepovažovala za vhodné, že toto veřejné slyšení je vysíláno v přímém přenosu. Chtěla bych se zeptat, zda to nepovažujete za vhodné - jestli jsem tomu dobře rozuměla - z toho důvodu, že o tom rozhodli samotní zaměstnanci, jakoby bez souhlasu vedení, nebo zda to považujete za nevhodné jako takové. Děkuji. 

Paní Jana Bobošíková: Paní poslankyně, já jsem to udělala proto, že se domnívám, že prozatímního ředitele České televize nebude volit veřejnost, ale bude volit veřejnost vaším prostřednictvím, tedy prostřednictvím vás, kteří sedíte v tomto sále. Proto jsem oslovila všechny vás, kteří zde sedíte. To je všechno. 

Místopředseda PSP Ivan Langer: Prosím, pan kolega Brtnický. 

Poslanec Jiří Brtnický: Paní Bobošíková, ozývají se hlasy, že by bylo dobré Českou televizi privatizovat, když tak, alespoň jeden program. Jaký je váš názor na tyto postoje?

Paní Jana Bobošíková: Pane poslanče, já jsem také téhož názoru, nicméně uznávám, že v žádném případě nebude patřit do role prozatímního ředitele cokoli takového připravovat. Pokud by se měl privatizovat některý kanál České televize, myslím si, že to bude věc velmi široké rozpravy a že to bude proces velmi dlouhodobý, takže myslím si, že by měl být jeden z kanálů privatizován, nicméně nemyslím si, že by to jakkoli patřilo do gesce prozatímního ředitele. 

Místopředseda PSP Ivan Langer: Další dotaz položí pan poslanec a shodou okolností také ministr kultury Pavel Dostál. 

Ministr kultury ČR Pavel Dostál: Paní Bobošíková, já mám jen stručný dotaz. Na základě vašeho expozé zní takto: Vy se opravdu domníváte, že je dobré pokračovat v této válce prostředky, které jste naznačila? Děkuji. 

Paní Jana Bobošíková: Pane poslanče, přiznám se, že se v této válce necítím být bojovníkem. V této válce si myslím, že na jedné straně stojí jako bojovníci zpovykaní zaměstnanci České televize a na druhé straně - promiňte, pane poslanče - to byli právě poslanci Parlamentu České republiky, kteří na tuto hru přistoupili a urychleně učinili všechna opatření, o kterých jsem mluvila v úvodu. Nebo-li, nepovažuji za fér - a je to můj osobní názor - přenášet tento spor, který vznikl v době, kdy já jsem ještě ani nebyla zaměstnána v České televizi, já jsem do ní nastoupila 24. prosince a tento spor se klubal už někdy okolo 19. prosince - považuji za nefér stavět tento spor jako spor mezi současným managementem a zaměstnanci České televize. (Potlesk.)

Místopředseda PSP Ivan Langer: Prosím další dotaz. Paní poslankyně Parkanová má slovo. Prosím. 

Poslankyně Vlasta Parkanová: Paní Bobošíková, položila jste si někdy otázku o své pravdě, o své objektivitě, o kompetentnosti toho, co jste vysílala, a co prezentujete jako své názory?

Paní Jana Bobošíková: Mnohokrát, paní poslankyně. Mnohokrát. 

Místopředseda PSP Ivan Langer: Prosím o další dotaz. Znovu říkám, že dotazy mohou klást i nečlenové mediální komise a kulturního výboru. Pokud žádný dotaz nikdo položit nehodlá, děkuji paní Bobošíkové za její prezentaci. Dalším kandidátem, který se představí, je pan Karel Kochman. Prosím, máte slovo. 

Pan Karel Kochman: Vážený pane předsedající, vážené paní poslankyně, páni poslanci, dámy a pánové, chtěl bych se představit a možná trochu dovysvětlit přiložený životopis. 
Větší část svého produktivního života jsem strávil jako vedoucí produkce ve Filmovém studiu Barrandov. Až doku 1989 jsem natočil asi 50 celovečerních a televizních filmů, některé byly velmi dobré, např. Skřivánci na niti, Petrolejové lampy, Den pro mou lásku, Byli jsme to my, a pět velkých televizních seriálů, např. Lékař umírajícího času, Sanitka. Jiné průměrné a také filmy špatné a poplatné své době. 
Vždycky jsem řídil kolektiv alespoň 60 zaměstnanců, množství dalších externích spolupracovníků podle náročnosti díla. Podmínky byly vždycky jiné - podle specifičnosti scénáře - a byly skoro kapitalistické. Termíny natáčení a rozpočet byly naprosto závazné a při jejich nesplnění přišli tvůrčí pracovníci o 20 až 30 % svého honoráře a při splnění dostali 50 % navíc. Všichni, od klapky až po režiséra. 
Pracoval jsem s finančními částkami v objemech 5 až 60 milionů, a to byly v 70. a 80. letech velké peníze. Nikdy jsem rozpočet nepřekročil. To vedle zajištěných podmínek pro tvůrčí práci určovalo výběr vedoucího produkce, kterých bylo 20 na celoroční produkci 32 filmů. Patřil jsem k nejvíce obsazovaným produkčním a často jsem točil 3 filmy za rok nebo velké televizní série. Produkce je považována za jednu z nejtěžších profesí u filmu. 
Privatizace Barrandova jsem se nezúčastnil. Na nabídku ústředního ředitele Jiřího Kantůrka jsem v letech 1991 až 1992 řídil producentské centrum převzatých pořadů v Československé, později České televizi. Pak jsem se 4 roky podílel na vyřízení restitučního nároku rodiny, který jsme museli vyřešit privatizačním projektem a za půjčku ho odkoupit, a velmi úzkostlivým hospodařením tuto půjčku splatit. Byla to moje největší produkční zkušenost a rád jsem po jejím dokončení přijal nabídku generálního ředitele Iva Mathého a do České televize se vrátil. S ním jsem také odešel, protože jsem s volbou nového generálního ředitele v roce 1998 nesouhlasil. Pak jsem byl akademickým senátem konkurzem zvolen děkanem FAMU. 
Myslím, že mohu říci, že jsem jí zásadně pomohl v hospodaření a zajišťování podmínek praktických cvičení, tedy studentských filmů. Také jsem měl výrazný podíl na dořešení kauzy Slavie, jejíž výnosy z pronájmu prakticky zajišťují možnost natáčení praktických cvičení studentů, protože státní dotace Ministerstva školství je nikdy nemůže finančně pokrýt. Podílel jsem se na přípravě rekonstrukce budovy FAMU- Lažanského paláce, která bude zahájena v letošním roce. 
Jako děkan FAMU chci ještě říci, proč jsem přijal v říjnu minulého roku vlastně už podruhé místo šéfproducenta uměleckých pořadů. Protože Česká televize je jediným současným místem pro původní filmovou a televizní tvorbu a tuto naději je třeba zachovat a otevřít pro mladou generaci filmařů a televizních pracovníků. To, jak je v současnosti řízena Česká televize, nebo spíše neřízena, je špatné. Pokud je vůbec svoláno kolegium generálního ředitele a sejde se, dochází k nekonstruktivní polemice mezi dezignovaným vedením a odbory s rozděleným managementem komentujícím tento spor a střídavě se přiklánějící na některou stranu podle osobních pocitů, vlastního svědomí a postoje, na které straně sporu se nachází. 
Nechápu, jak může firmy pro forenzní audit České televize vybírat pan Beznoska, když o jeho bezúhonnosti pochybuje premiér vlády a jeho jméno je opředeno kontakty s nejrůznějšími podnikatelskými subjekty, ale na posledním kolegiu nám to vysvětlil. Hloubkový forenzní audit za 90 dní bude stát 10 milionů a předpokládá se, že potrvá jeden rok. Střízlivý odhad tedy činí 25 až 30 milionů, a to je slušná zakázka. HZ Praha je přece 6. největší auditorská firma a prováděla audit několika zkrachovalým bankám - Kreditní banky Plzeň, Banky Bohemia, České banky, Plzeňské banky, několika firem, které jsou podezřelé z minimálně neprůhledného hospodaření, Šrejbrovy privatizační fondy, Harvardský průmyslový holding, kontrolovala účetnictví CET 21 a Primy. Dále prováděla audit firem, které spadají do finančního holdingu Gest, který ovládá televizi Novu a Primu. LikvidovalaAgrobanku.
Toto je můj názor. Jistě si ho ověříte, ale pro mne je současná situace neúnosná a nemůže dál pokračovat, protože její prodlužování působí velké škody oběma stranám. Myslím tedy veřejnoprávní televizi a politickou scénu. 
Chtěl bych proto navrhnout mé možné přispění ve funkci prozatímního ředitele, protože jiné ambice opravdu nemám a ani jsem po nich netoužil. Jen jsem se dostal do situace, kdy nemohu tuto výzvu nepřijmout, protože určitě nabízí řešení a asi by mé jméno dokázalo celou situaci rychle zklidnit a stabilizovat. 
***
Veřejné slyšení 6. 2. 2001, část č. 7/24
 (pokračuje Kochman)
Doufám jen, že o to opravdu jde, protože mne často napadá, že hlavním důvodem vyprovokovaných změn je Českou televizi rozvrátit a pak už jen počkat, jak zanikne sama, alespoň jeden její kanál, protože nebude mít dostatečné finanční prostředky rozházené zbytečnými aktivitami a nashromážděnými závazky, které ji budou dále vyčerpávat a ztratí vlastně sílu této cílené likvidaci čelit. 
A teď už konkrétně. 
1. Nutné je rychle vybrat v průhledném výběrovém řízení firmu pro vyžádaný forenzní audit s jasně vyjmenovanými cíli zadání, které současná situace vyžaduje prozkoumat a nalézt odpověď na obvinění a pochybnosti v hospodaření ČT. Na tomto místě bych chtěl znovu jasně deklarovat zájem ČT o provedení forenzního auditu. Je však bezpodmínečně nutné, aby byl proveden objektivním a seriózním způsobem, nezávislým auditorem a firmou s renomovaným kreditem. 
Odhalení podvodného jednání je zaručeno, jen když je provede nezávislý odborník a forenzní audit je přece nástroj proti nelegálním ekonomickým jevům. Budu rád, když bude iniciována co nejrychleji novela zákona o NKÚ a bude mu pak umožněno trvale kontrolovat ČT.
2. Okamžitě jednat, ukončit stávku, obnovit řízení a provést organizační a personální opatření. Bezprostředně po nástupu do funkce prozatímního ředitele musí být stávka zaměstnanců ukončena, prozatímní ředitel musí okamžitě zahájit obnovu poměrů uvnitř, ukončit nehospodárnou spolupráci navázanou novým vedením a externími dodavateli a plně využívat vlastní kapacity. Je nezbytné, co nejdříve fakticky obnovit řízení ČT, návrat k plnohodnotným poradám vedení, pravidelné hodnocení programu, řešení operativních záležitostí a doplnit vedení. Zrušit nadbytečnou funkci ředitele zpravodajství, která se jako nesystémová neosvědčila a šéfredaktory zpravodajství publicistiky a sportu podřídit bezprostředně prozatímnímu řediteli. Jinak bych vrátil do funkcí původní management, protože bude dobře fungovat a vím, co od něho mohu očekávat. Nevidím produktivní na krátké období prozatímního ředitele jmenovat nové lidi, kteří se budou seznamovat s chodem ČT a pak zase budou střídáni dalším rozhodnutím nového generálního ředitele. 
Částky vyplacené na odstupném jsou zbytečně vyhazované peníze. Okamžitě zajistit respektování a dodržování zákonných a vnitřních norem ČT, připravit analýzu vývoje a stavu ČT v období od poloviny prosince 2000 a výhled její činnosti na dobu několika nejbližších měsíců.
3. Finanční politika. Zajistit vysílání a chod ČT tak, aby se pokud možno co nejméně čerpala finanční rezerva, zajistit schválení rozpočtu. Česká televize hospodaří na základě tzv. rozpočtového provizoria. Dopady rozpočtového provizoria jsou pro řádný chod ČT více než tíživé především do výroby pořadů, ale nejen tam. Vzhledem k neznalosti celoročního rozpočtu, nemohou být zahajovány dlouhodobé projekty, komplikuje se výroba cyklických pořadů, jsou problémy s nákupem vysílacích zpráv, sportovní pořady, nemohou být uzavírány smlouvy s externími partnery, v nevýrobní oblasti není možné zahájit některé významné naplánované investiční akce a akce oprav a údržby. 
Prioritním úkolem ve finanční oblasti je schválení celoročního rozpočtu ČT na letošní rok. V každém případě bude muset dojít k přehodnocení a zreálnění příjmové stránky rozpočtu proti citovanému návrhu z důvodů dopadu událostí posledních týdnů, a to především v oblasti příjmů z televizních poplatků a příjmů z vysílání, reklamy, sponzoringu a teletextu. Stejně tak nákladová stránka rozpočtu bude zatížena řadou neplánovaných výdajů. Velmi rychle bude muset dojít ke kompromisní dohodě v rámci kolegia generálního ředitele o výši deficitního rozpočtu, ač je deficit kryt z vlastních rezerv, tj. k dohodě o snížení návrhu deficitního rozpočtu, předloženého Radě ČT a současné minimalizaci dopadů do platného vysílacího schématu výrobního úkolu a chodu všech útvarů. V zájmu toho, aby nebylo třeba v takové velké míře čerpat z vytvořené rezervy, bude třeba sáhnout k úsporným opatřením a nahradit některé plánované vlastní pořady archivem nebo akvizicí tak, aby neutrpěla kvalita vysílání. Zejména v letním období lze promyšlenou programovou politikou dosáhnou značných úspor. Je třeba deklarovat, že ČT je schopna v roce 2001 splnit všechny své finanční závazky. Udělám vše pro to, abych prosadil hospodářsky rozumné řešení a k tomuto rozhodnutí využiji všechny své produkční zkušenosti v tvorbě a televizní a filmové výrobě. Rád bych dostál pověsti profesionála, který umí zacházet s penězi v tvůrčí činnosti a který dokáže uplatňovat i velmi nepříjemná rozhodnutí bez ohledu na osobní vztahy. 
4. Programová politika. Provést inventuru nových pořadů a formátů, zrušit neúspěšné pořady a upravit dle toho vysílací schéma. Vysílací schéma pro rok 2001 můžeme stručně charakterizovat jako obrat k veřejnoprávnosti a právě oba kanály, ČT 1 a ČT 2 společně mohou pokrýt rozmanité potřeby, zájmy a nároky naší veřejnosti. Oba kanály je potřeba v koncepci programu vysílání a sledovanosti posuzovat jako celek. V tuto dobu je čas na inventuru toho, jak pořady fungují. Některé formáty se výrazně osvědčily, např. rozšířená regionální publicistika, zpravodajství na ČT 2, dokumentární filmy o transformaci naší  společnosti ve středu na ČT 1, cyklus Ta naše povaha česká, dokumenty o situaci politických vězňů, nové vzdělávací pořady např. o medicíně. Jiné pořady teprve hledají svoji formu, zábavné vědomostní soutěže, některé diskusní pořady a některé pořady se neosvědčily a je třeba je zrušit a nahradit. Je nutné ověřit, zda jsou všechny pořady vyráběny efektivně a zda kvalita odpovídá ceně. Po této inventuře bude možné ušetřit a snížit celkové náklady na výrobu pořadů v roce 2001. Dobrou zprávou je, že nedošlo k zásadnímu narušení kontinuity programu a výroby. 
5. Zpravodajství. Stabilizovat situaci a zajistit jeho výrazné zlepšení. Jedním z nejtěžších a nejdůležitějších úkolů prozatímního ředitele bude stabilizace zpravodajství. V redakci zpravodajství se v posledních letech vytvořil tým mladých lidí, možná ne vždy dostatečně zralých, ale s velkými ambicemi, ideály a vůli svou práci zlepšovat. Na druhé straně je třeba vidět značné rezervy v kvalitě, zpracování, znalosti problematiky. Nastolení normálních podmínek bude mnohem složitější vzhledem k nynějšímu vývoji a krizi v ČT. Bude třeba mnohem úzkostlivěji dbát na plnění zásad zákona a kodexu ČT poskytováním objektivních, ověřených, všestranných a vyvážených informací pro svobodného vytváření vlastních názorů. Osobně budu nekompromisně požadovat kvalifikované, solidní a přitom výrazné zpravodajství a publicistiku. Pokud nedojde ve zmíněném smyslu k potřebné změně zpravodajství a publicistiky, jsem rozhodnut sáhnout k personálním změnám. 
6. Nový zákon o ČT. Nesporným přínosem je mnohem širší a důkladnější definování veřejné služby, kterou ČT poskytuje veřejnosti svým vysíláním. Změny vyžadují okamžitou pozornost všech zodpovědných pracovníků ČT, neboť některá ustanovení v prvních dnech platnosti zákona nelze okamžitě naplnit. Příklad 70 % titulků nebo limity regionálního vysílání. 
Na závěr. Úlohou prozatímního ředitele nejsou dlouhodobé koncepce. Jeho úloha je jasná. Rychlé řešení krize a jejich následků. Nezbytné je ČT stabilizovat a nastolit v ní pořádek. Je nutné měřit všem stejně, posuzovat pracovníky ČT podle práce a podle toho, jak touto prací napomáhají k plnění hlavního zadání ČT, službě veřejnosti. 
Děkuji vám za pozornost.

Místopředseda PSP Ivan Langer: Děkuji panu Karlu Kochmanovi. To byla úvodní část prezentace. Nyní bych vás chtěl požádat, zda byste mohl odpovědět nejprve na 6 dotazů, které jste dostal v písemné podobě a potom dám prostor dalším otázkám.

Pan Karel Kochman: Myslím, že v průběhu svého vystoupení jsem odpovědi dal, ale přesto. Jakým způsobem jste se angažoval v průběhu krize České televize?
Nesouhlasil jsem se způsobem volby generálního ředitele Hodače a už vůbec ne s jejími následky, jako je vypnutí, cenzura a utrácení peněz. Nebyl jsem odborovým aktivistou, přesto jsem na začátku jasně vyjádřil svůj postoj a za ním stojím. 
Jak se hodlá postavit k usnesení Poslanecké sněmovny konstatujícím, že Jiří Hodač byl zvolen legálně? Jako k vrcholnému ústavnímu orgánu této země a zcela jeho rozhodnutí respektuji.
***
Veřejné slyšení 6. 2. 2001, část č. 8/24
 (pokračuje Kochman)
Domníváte se, že ČT poskytuje v současné době objektivní, všestranné, ověřené a vyvážené zprávy pro svobodné vytváření názorů? Pokud ne, jak na to hodláte reagovat?
Hlavní zásady jsem sdělil. Vždy je co kritizovat a zlepšovat. Věřím v naději a v dobrou vůli.
Domníváte se, že i v ostatních oblastech poskytuje ČT kvalitní veřejnou službu? Pokud ne, jak na to hodláte reagovat? 
Tvůrčí práce je těžká věc a i těm nejlepším se všechno nepovede stejně. Myslím, že je třeba pracovat s nejlepším vědomím a s odpovědným přístupem. 
Jak se hodláte postavit k právním úkonům provedeným novým vedením ČT včetně personálních opatření, případně jaká vlastní personální opatření hodláte přijmout?
Znovu chci říci, že v rámci reorganizace zruším ředitele zpravodajství, protože to považuji za naprosto nesystémové a ani to neodpovídá náležitému organizačnímu pavouku ČT, kde podřízenost skutečné odpovědnosti musí být pod statutárním zástupcem. Bylo to výrazem určitých strategických tahů minulého roku a není to správné.
Jakým způsobem hodláte minimalizovat ekkonomické škody, které údajněpři posledních událostech v ČTvznikly?
Zastavit je.

Místopředseda PSP Ivan Langer: Děkuji za tyto odpovědi. Prosím pana kolegu Kučeru, paní kolegyni Němcovou a potom další.

Poslanec Miloslav Kučera st.: Pane děkane, v závěru svého vystoupení jste se zmínil o nově přijatém zákonu o ČT a o tom, že tento zákon nepochybně má určité nedostatky. Myslím, že se asi oba shodneme na tom, že vámi uváděný příklad o sedmdesáti procentní kvótě titulků pro neslyšící je záležitost dílčí a z hlediska dalšího zásadního vývoje ČT v podstatě nepodstatná.
Chtěl bych se vás zeptat, zda byste mohl uvést alespoň jeden zásadní příklad zásadního paragrafu, který by bylo potřeba v tomto zákoně o ČT změnit, upravit či jinak novelizovat?

Karel Kochman: V žádném případě jsem se nechtěl dotknout zákona. Nevím, zda můj přednes byl tak špatný nebo nesrozumitelný. Řekl jsem, že nesporným přínosem je mnohem širší a důkladnější definování veřejné služby, kterou ČT má za povinnost poskytovat veřejnosti. 
Jestli jste z toho vycítil, že můj akcent je soustředěn na skryté titulky a na limity regionálního vysílání, mohu se zato jen omluvit, ale přesto mne to trápí. Jestliže začnete být zodpovědný za naplňování zákona, o těchto faktech je třeba vědět. Jinak má zákon samozřejmě daleko větší dosah, což jsem se snažil říci, a jsou tam daleko větší priority, které je úkolem pracovníků ČT naplňovat.

Místopředseda PSP Ivan Langer: Prosím paní kolegyni Němcovou, připraví se pan kolega Skopal.

Poslankyně Miroslava Němcová: Ráda bych se vás zeptala na jednu událost, která není dostatečně reflektována v tom, co se v ČT dělo, a to je na půldenní působení pana Palusky v době, kdy obsadil jednu část ČT. Můj dotaz zní: Co si o tomto pro mne bezprecedentním kroku myslíte? Je pan Paluska tím, koho chcete dále mít ve svém týmu, když jste se zmínil o tom, že chcete zachovat stávající management? 
Neobáváte se, že půldenní působení zmaří ušlechtilé cíle, které tady všichni zmiňují, tj. dobrat se něčeho podstatného během forenzního auditu? 

Karel Kochman: S tímto krokem se naprosto jasně neztotožňuji. Se mnou se v té chvíli nikdo neporadil. V době, kdy k tomu došlo, jsem byl na FAMU. Mrzí mne, že k tomu došlo a stejným způsobem jsem to vyhodnotil.
Přesto bych vám to rád trochu vysvětlil. ČT v minulém období byla vždy velmi jasně řízeným podnikem. Generální ředitel Ivo Mathé byl člověk, který měl neuvěřitelný záběr a schopnosti tuto televizi řídit. Vidím úsměvy na tvářích některých z vás, ale to je skutečnost. On je totiž profesionál. 
Televize je navyklá určitým způsobem fungovat pod vedením statutárního zástupce. Řízení v poslední době oscilovalo velmi často. Kvalita řízení se vždy dala určitým způsobem zpochybňovat, dala se posuzovat z profesionálního hlediska různým způsobem.
Uznávám, že krok byl naprosto zbrklý. Nakonec ho trochu podpořilo vyjádření oné neoprávněnosti současného vedení v osobě statutárního zástupce. Myslím, že se to zpochybnit dá velmi těžko, protože renomovaní právníci a ústav se k tomu vyjádřili tak, že to určitě  stojí za pozornost.
Nemohu k tomu říci nic víc, než že to bylo nešťastné. Kdyby se mne někdo zeptal, jasně bych řekl, že se to udělat nemůže.

Místopředseda PSP Ivan Langer: Ještě doplňujícídotaz kolegyně Němcové.

Poslankyně Miroslava Němcová: Omlouvám se, ale domnívám se, že jsem se vyjádřila dostatečně přesně a přesto, jsem odpověď nedostala. Především jsem se ptala, zda s panem Paluskou počítáte i nadále jako se svým spolupracovníkem? Neobáváte se, že tento jeho krok znemožnil vykonání forenzního auditu v tom slova smyslu, že potřebné údaje, které byly klíčové a o nichž nikdo jiný nevěděl tolik jako finanční ředitel, za půl dne bezpochyby zmizely?

Karel Kochman: Omlouvám se, myslel jsem, že jsem to kvalifikoval jako lidské selhání člověka, který své práci rozumí. Jako prozatímní ředitel s jeho prací počítám. 

Místopředseda PSP Ivan Langer: Děkuji. Slovo má pan kolega Skopal. Připraví se pan poslanec Rozehnal.

Poslanec Ladislav Skopal: Mám rovněž dvě otázky. Budou podaná trestní oznámení generálním ředitelem Hodačem vámi stažena nebo necháte, aby to vyšetřil nezávislý soud, který by měl určit, zda vedení mělo či nemělo pravdu?
Pokud jsem pochopil z vaší řeči, chcete udržet vyvážený rozpočet ČT. Hlavní důvod sporu mezi Radou a bývalým generálním ředitelem Chmelíčkem by byl nevyvážený rozpočet vzhledem k tomu, že byly vyšší náklady než výnosy; berete to tak, že Rada měla pravdu, protože říkáte, že rezervy v ČT jsou? 

Karel Kochman: Začnu vyváženým rozpočtem. Řekl jsem, že budu hledat cesty, které naplní vysílací schéma vyjádřené ve výrobním úkolu a že svá rozhodnutí povedu se snahou respektovat diváka. V žádném případě jsem neřekl, že předložený výrobní úkol, který vyjadřuje rozpočet tak, jak byl předložen Radě, je špatně. Veřejnoprávní televize se obrátila opravdu ke snaze - vím že je to všechno nadlouho, neprojevuje se to hned - se chovat jako veřejnoprávní, ne jako komerční televize, se kterou v posledních dvou letech dost soutěžila. Komerční televize je něco jiného. Ta se dá vysílat z omezeného prostoru, protože stačí nakoupit správné množství pořadů za určité peníze, odabovat je, soustředit se na jasný způsob zpravodajství a pak lidem předložit zábavu v takové velkolepé formě a s tak skvělým finančním zajištěním, kterou může přivést jen tak dokonalý zdroj prostřednictvím reklamy.
***
Veřejné slyšení 6. 2. 2001, část č. 9/24
 (pokračuje Kochman)
Prostě si nemyslím, že já dokážu změnit rozpočet a udělat z něj vyrovnaný. Česká televize si úspory opravdu vytvořila za dobu svého hospodaření a jestliže se teď rozhodla, že se obrátí k veřejnoprávnosti, tak musí pořady za odpovídající finanční prostředky vyrobit.

Poslanec Ladislav Skopal: Ještě jedna otázka, ta první, týkající se trestních oznámení.

Pan Karel Kochman: Prosím vás, musím říci, že jestliže budou trestní oznámení řešena na jedné straně, tak musí být řešena i na druhé. Obě dvě strany.

Místopředseda PSP Ivan Langer: Ano. Slovo má pan kolega Rozehnal, připraví se pan poslanec Matulka, dále pan kolega Zaorálek, paní kolegyně Páralová.

Poslanec Aleš Rozehnal: Děkuji. Pane Kochmane, chtěl bych se zeptat na váš osobní názor na to, zda se domníváte, že volbou Jiřího Hodače byla svým způsobem ohrožena svoboda slova ve veřejnoprávní televizi.

Pan Karel Kochman: Prosím vás, já to nemůžu posoudit, protože k tomu vlastně nedošlo. (Smích.) Přesto - v době působení pana Hodače jsem v televizi nebyl, takže jsem ho osobně neznal. Mně se nelíbil ukvapený způsob, kterým ho rada zvolila. Zkušenosti, které on svým řízením ve zpravodajství předvedl, ty určitě nebyly manažerské. Považoval bych je za manažerské selhání. Nevím, co k tomu mám víc říci.

Místopředseda PSP Ivan Langer: Dobře. Slovo má pan kolega Matulka, připraví se pan kolega Zaorálek.

Poslanec Dalibor Matulka: Omlouvám se, jestli jsem poslouchal nepozorně. Ale pokud jsem poslouchal pozorně, tak jedna z těch písemně položených otázek byla, jak hodnotíte některé úkony Hodačova vedení včetně určitých personálních opatření a jaké byste případně udělal sám. Vy jste svou odpověď smrskl vlastně na jedinou věc, že byste zrušil funkci ředitele zpravodajství. Ale na zbytek té otázky jste se nevyjádřil. 
Pokusím se tu otázku konkretizovat, protože mne to velmi zajímá. Jaký je váš názor na to, jestli jsou nebo nejsou platné výpovědi či okamžitá zrušení některých pracovníků České televize učiněná Hodačovým vedením? A jestliže byly dány třeba i návrhy k soudu na zrušení těchto výpovědí či okamžitých zrušení pracovního poměru, zda mají či nemají odkladný účinek a zda sii tedy myslíte, že všichni tiredaktoři, pracovnice vystupující zejména ve zpravodajství na televizních obrazovkách jsou nebo nejsou zaměstnanci České televize a zda tedy si počíná Česká televize v souladu s právem v současné době. Děkuji.

Pan Karel Kochman: Prosím vás, budu se řídit svým nejlepším vědomím a svědomím. Musím říci, že v poslední době jsem měl velmi zajímavou zkušenost v práci s mladými lidmi, se studenty FAMU a že samozřejmě ani k nim zdaleka nedolehla realita života a přesto jsme vzájemně nalezli řešení, které hledá prostor pro jejich tvůrčí praktickou práci při dodržení naprosto jasně vymezených pravidel. Musel bych prostě s těmi redaktory začít pracovat, abych mohl - a v případě, že bych se s nimi chtěl rozejít, tak bych musel naplňovat svoje rozhodnutí. V žádném případě nenastoupím na tuto funkci a nebudu naplňovat rozhodnutí, které udělalo minulé vedení České televize.

Místopředseda PSP Ivan Langer: Prosím ještě doplňující dotaz kolegy Matulky.

Poslanec Dalibor Matulka: Omlouvám se, jestli jsem se zeptal nesrozumitelně, ale mám pocit, že jste mi odpovídal na něco, na co jsem se neptal, a neodpověděl jste mi na něco, na co jsem se vás 
ptal. Ucházíte se o funkci prozatímního ředitele veliké veřejnoprávní televize. Ptal jsem se vás na právní názor - měl byste mít nějaký v takovéto funkci, na váš právní názor, zda se věci teď mají po právu s jejich pracovními poměry nebo nemají po právu. Nic víc jsem se neptal.

Pan Karel Kochman: Ja za nimi stojím, to jsem jistě vyjádřil svým názorem.

Místopředseda PSP Ivan Langer: Dobře. Pan kolega Matulka již nebude doplňovat své dotazy. Slovo má pan poslanec Zaorálek, připraví se paní kolegyně Páralová.

Poslanec Lubomír Zaorálek: Pane Kochmane, chápu, že úloha prozatímního ředitele bude časově omezena, ale přesto se domnívám, že by i takovýto ředitel měl mít určitou koncepční představu o tom, jak by měla televize fungovat do budoucna. 
Mám za to, že v posledních letech došlo k tomu, že z České televize - a to byl proces, který začal už za pana ředitele Mathého - byla vyvedena výroba celé řady pořadů publicistických, uměleckých a dalších. Ten rozsah se postupně stále zvětšoval a mně se jedná o to, do jaké míry vy tu míru, která vznikla a která dokonce byla v té krizi televizní kuriózně završena tím, že dokonce i výroba zpravodajství byla vyvedena mimo televizi, což mi připadalo jako docela dobrá tečka za tím vyprázdněním obsahu České televize. Pořád totiž žiji v domnění, že veřejnoprávní televize má mít své vlastní know how, které má rozvíjet. V tom je její podstata. A zajímalo by mě, jestli si myslíte, že ty proporce už dnes byly porušeny, do jaké míry by se měly korigovat a co je vlastně optimální do budoucna.

Pan Karel Kochman: Musím říci, že svůj úkol přijímám jenom jako zklidnění a stabilizace této situace. Předkládat vizi o jejím dalším fungování v rámci digitálního využití signálu a velkých projektů tomuto shromáždění slibovat nemohu. Myslím si, že dokázat to, co jsem vám slíbil, je pro mne dostatečně velký úkol.

Místopředseda PSP Ivan Langer: Dobře, děkuji za tuto otázku i odpověď. Kolegyně a kolegové, sice jsme neřekli, že striktně platí onen třicetiminutový limit, nicméně v případě pana Kochmana jsme se k němu přiblížili, takže bych chtěl poprosit, pokud je to možné, o stručnost jak dotazů, tak i odpovědí. Nicméně je to pouze doporučení.
Paní kolegyně Páralová má slovo, připraví se pan poslanec Titz.

Poslankyně Alena Páralová: Dobrý den. Vy jste kandidát na špičkového managera. Domnívám se, že špičkový manager by měl být alespoň rámcově seznámen s pracovním právem. Domníváte se skutečně, že pakliže je paní Valterová řádně jmenovaná ve své funkci a v nepřítomnosti ředitele je pověřena touto funkcí, že je možné použít výkladu, že toto pověření je neplatné? Vždyť každý manager, který odjíždí na služební cestu, pověří někoho jiného. A může se stát, že zahyne apod. Dovedete si představit, jaký by nastal chaos, kdyby tomu takto v pracovním právu nebylo? Mám k 
dispozici úplně jiné výklady.
Chci se vás zeptat, zda jste si ověřoval tento výklad, který pro vás jako pro špičkového managera měl dávat signál, že asi není něco v pořádku.
Děkuji.
***
Veřejné slyšení 6. 2. 2001, část č. 10/24
Pan Karel Kochman: Neměl jsem čas ani důvod získávat další ověření. Pro mne jména právníků - dr. Burešové a dr. Sokola - a Ústav práva jsou dostatečně důvěryhodná, navíc pro děkana Právnické fakulty. Vím, že co právník, to názor. Ať to posoudí opravdu nezávislý soud.

Místopředseda PSP Ivan Langer: Děkuji za odpověď. Slovo má pan poslanec Titz, připraví se pan poslanec Dostál, který je zatím posledním přihlášeným.

Poslanec Miloš Titz: Pane děkane, myslím, že zde nikdo nepochybuje o hloubce a významu vaší tvůrčí dramatické tvorby. Já si ale myslím, že dost velký úhelný kámen v České televize je ve zpravodajství a publicistice, přičemž mi dovolte připomenout dvě data, která zde byla řečena 24. a 19. prosince. Myslím si, že nevyváženost a neobjektivita trvá dlouhou řadu let - dokonce ještě za generálního ředitele Mathého. Vzhledem k tomu, jakým způsobem redaktoři ze zpravodajství reagovali na určité citlivější události ve vnitropolitickém životě - musím říci, že na ně reagovali na můj vkus velice naivně a velice impulsivně, což není v pořádku - mám pocit, že před vámi stojí přímo olbřímí úkol. Nejsem si jistý, přestože jste říkal "mladí a ambiciózní lidé, kteří se budou ještě vyvíjet", ale osobně nápravu skoro nejsem schopen s těmito lidmi vidět. Myslím si, že v tomto desetimilionovém národě nestojí další dvě nebo tři řady těchto lidí, ze kterých by bylo možné vybírat.
Uvedu jednu maličkost ze včerejška. Existuje pořad Fakta. Včera se zabýval v jedné své části Temelínem. Jestliže někdo - na můj vkus nesmírně sugestivně - toto povídání uvede filmovým záběrem výbuchu atomové zbraně, to považuji za něco nehorázného, protože ani Černobyl, který představoval radioaktivní zamoření velké části Evropy, neměl s výbuchem atomové zbraně nic společného. Jestliže budeme postupovat takto, konce nedohlédneme. (Potlesk.)

Pan Karel Kochman: Já s vámi souhlasím.

Místopředseda PSP Ivan Langer: Slovo má pan kolega Dostál.

Ministr kultury ČR Pavel Dostál: Pane děkane, nebudu diskutovat, kterak si představuji veřejnou službu. Samozřejmě, že si ji představuji jinak. Samozřejmě veřejná služba nebyla před Hodačem, nebyla za Hodače a není ani po Hodačovi. Ale to je věc dalšího vedení televize.
Můj dotaz je spíše praktický. Pane děkane, paní Bobošíková zde naznačila jistou radikální cestu. Samozřejmě nechci, abyste její cestu hodnotil, to by nebylo korektní. Ale její cesta znamená veliký zásah do chodu televize, pokud se týká personálních změn. Chtěl bych se vás jako starého televizního praktika zeptat, co by takové radikální personální změny pro Českou televizi v současnosti znamenaly.

Místopředseda PSP Ivan Langer: Chtěl bych jen upozornit, že bychom měli dodržovat jistá pravidla. Jedním z nepsaných pravidel by mělo být, že jednotliví kandidáti nehodnotí své předřečníky, pakliže jejich předřečníci nemají hodnotit své následné řečníky. Byl bych rád, kdyby se pan Kochman pokusil z tohoto úsilí diplomaticky dostat.

Pan Karel Kochman: Chci říci, že televize je velmi složitý organismus, jehož hlavní činností je opravdu zachovat vysílání. To je opravdu velmi těžký úkol. Některá managerská rozhodnutí, která byla zavedena ve zpravodajství, podle mého názoru vedou jenom k dosazování do funkcí druhé garnitury v této profesi.

Místopředseda PSP Ivan Langer: O slovo se přihlásil ještě pan kolega Brtnický.

Poslanec Jiří Brtnický: Už zde bylo řečeno, že oblast zpravodajského vysílání je problematická, že tam jsou problém, sám jste říkal, že je co zlepšovat. V této souvislosti jste zmínil, že hodláte zrušit funkci ředitele zpravodajství. Mohl byste to blíže objasnit v tom smyslu, kdo bude řídit zpravodajství a jak?

Pan Karel Kochman: Zpravodajství řídí prostřednictvím statutárního zástupce - v mém případě prozatímního ředitele - dva šéfredaktoři: jeden pro zpravodajství a pro sport a publicistiku. Ti jsou přímo členy kolegia vedení a jsou zodpovědni za všechny činnosti, které se na obrazovce vysílají. Myslím si, že je velmi důležité, aby tam existovala osobní odpovědnost, která má přímou vazbu ke statutárnímu zástupci.

Místopředseda PSP Ivan Langer: Děkuji. O slovo požádala paní poslankyně Dostálová.

Poslankyně Kateřina Dostálová: Ráda bych se vás zeptala, jak se zachováte, pokud byste byl zvolen prozatímním ředitelem České televize, pokud se před vás postaví pan Dekoj s Dubem a řeknou vám, že s vaší volbou nesouhlasí a že vás jako ředitele neuznávají.

Pan Karel Kochman: Nevím, jak mám odpovědět na tuto otázku, protože si myslím, že se to nestane.

Místopředseda PSP Ivan Langer: Obdivuji vaši jistotu. Pan kolega Vejvoda ještě požádal o slovo.

Poslanec Josef Vejvoda: Mám na vás jediný dotaz. Vy jste řekl, že Česká televize je podnik, který je složitý. Myslíte si, že firmy - ať jsou to elektrárny, doly - nejsou složité organismy? Vždyť ty firmy vás živí a vy se bavíte stále jen o České televizi. Mně se to nelíbí.

Pan Karel Kochman: Já jsem se snažil zde přednést svůj názor na Českou televizi a chtěl jsem tím říci, že tvorba je velmi složitá věc, protože každá je vždy jiná. Dát ji do přísných škatulek s organizacemi, které mají přece jen jasnější naplnění a pravidla, je těžké. Je to velmi specifická záležitost a nesnese srovnání s tak vážnými organizacemi, které nás živí a vlastně jsou pro chod státu a celé společnosti důležité. Přesto tvorba má svoje pravidla a svůj způsob existence.

Místopředseda PSP Ivan Langer: Děkuji za tuto odpověď. Ta byla, pokud můj zrak pátrá po sále, poslední otázkou, resp. posledním názorem. Děkuji panu Kochmanovi za jeho prezentaci.Prosím, aby se slova ujal čtvrtý kandidát, kterým je pan Michal Kralert.

Pan Michal Kralert: Vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, děkuji vám za příležitost osobně se představit na půdě parlamentu a vysvětlit, proč se ucházím o post prozatímního generálního ředitele České televize a jakých cílů hodlám dosáhnout, pokud dosáhnu vaši 
důvěru.
***
Veřejné slyšení 6. 2. 2001, část č. 11/24
 (pokračuje Kralert)
Za prvé, Česká televize prožívá hlubokou krizi. I toto setkání patří k jejím důsledkům. Osud této instituce mi není lhostejný, protože jsem v ní v nedávné minulosti téměř dva roky působil jako finanční ředitel. Tato zkušenost mi umožňuje vidět současnou krizi v širších souvislostech. Také proto se domnívám, že jsem se znalostí věci schopen nabídnout a v případě zvolení do funkce také prosadit reálná řešení.
Za druhé, během uplynulého roku jsem pracoval na projektech transformace veřejnoprávních médií, konkrétně Slovenské televize a Slovenského rozhlasu. Přitom jsem získal další zkušenosti, které by mohly být prospěšné i České televizi. Vzhledem k tomu, že pozvánka na veřejné slyšení neobsahovala žádná konkrétní zadání pro pozici prozatímního generálního ředitele, dovolte mi, abych se je pokusil formulovat sám. Z toho také vyplyne, o jaký mandát vás žádám.
Současná situace kolem České televize je tak složitá, že prvořadým úkolem prozatímního generálního ředitele musí být zklidnění a stabilizace této instituce. Nemám ambici stát se ředitelem budovatelem a tvůrcem, který ČT od základu změní. Proto se vás nebudu snažit ohromit vizionářskými koncepty pro třetí tisíciletí a soustředím se na nejbližší budoucnost. Mým cílem bude ČT v co nejkratší době konsolidovat do takového stavu, aby ve chvíli odchodu prozatímního ředitele byla připravena na restrukturalizaci a postupný přechod k rozvojovému programu. A také aby budoucí Rada ČT a nové vedení ČT měly jasnou představu, do jaké situace vstupují. V České televizi dnes existuje tolik problémů, že v žádném případě je nelze řešit najednou. Je nutné stanovit priority, na které se prozatímní ředitel musí důsledně zaměřit ihned po nástupu do funkce. 
Tyto priority jsou z mého pohledu rozdělené do tří základních oblastí: za prvé je to oblast personální, za druhé hospodářskoekonomická a za třetí oblast organizace a řízení ČT.
V oblasti personální jsou hlavními prioritami za prvé komunikace a jednání se všemi subjekty, které jsou pro chod a poslání televize relevantní, samozřejmě za předpokladu, že respektují základní principy demokracie, zákon o České televizi, právní řád a odpovědnost vůči koncesionářům. Za druhé ukončení stávky zaměstnanců v co nejkratší době a s ohledem na potřebu minimalizovat další morální i finanční ztráty. Za třetí zklidnění napjaté atmosféry a přechod k běžnému pracovnímu režimu výroby a vysílání pořadů.
V oblasti hospodářskoekonomické pak  považuji za prioritu za prvéschválení rozpočtu ČT pro rok 2001 Poslaneckou sněmovnou, za druhé nastolení finanční discipliny, konkrétně zastavení propadu příjmů a snížení nákladů. Za třetí dokončení a vyhodnocení forenzního auditu.
V oblasti organizace a řízení je hlavním úkolem zabezpečit přípravu a schválení základních řídicích dokumentů pro rok 2002, mezi které patří vysílací schéma, plán výroby pořadů, celkový plán a rozpočet.
Z výčtu mých priorit vyplývá, že se nehodlám přednostně soustředit na otázky programu a programové tvorby. To ale neznamená, že se oblasti programu nebudu věnovat vůbec. Určitě si na ni najdu čas, stejně jako na další záležitosti, které vyžadují pozornost generálního ředitele. Nicméně znovu zdůrazňuji, že ze všeho nejdůležitější je připravit ČT k předání nové kompetentní radě a jím zvolenému definitivnímu řediteli, a to v takovém stavu, aby společně s novým manažerským týmem mohli okamžitě začít tuto instituci rozvíjet a nemuseli ztrácet čas jejím stabilizováním a konsolidací.
Nyní mi dovolte, abych uvedené priority podrobněji rozebral a uvedl li některá konkrétní opatření, která by měla prozatímnímu generálnímu řediteli pomoci jeho úkoly úspěšně plnit. Předesílám, že všechna tato opatření mají platnost nejen pro Kavčí hory, ale bude samozřejmě nutné je aplikovat také na studia ČT v Brně a Ostravě.
Nejprve k personálním záležitostem. V každé organizaci jsou nejdůležitější lidé, lidé jako tvůrci hodnot, lidé jako členové týmu, kteří řeší společné úkoly. V případě ČT, kterou denně sledují milióny diváků, to možná platí dvojnásob. Cítím, že současná situace Českou televizi vysiluje a vyčerpává po stránce finanční i tvůrčí. Kromě toho zaměstnanci a externí spolupracovníci ztrácejí důvěru v budoucnost instituce. Jediným kritériem kvality práce ČT je divák a jeho spokojenost s veřejnoprávní službou. Požadovanou kvalitu práce nám zaručí jedině urychlené ukončení diskuse o tom, kdo co zavinil a posun do věcné roviny. V této rovině očekávám, že zaměstnanci bezvýhradně udělají vše pro to, aby ČT vyšla z krize se ctí a získala zpět důvěru veřejnosti.
Proto budu jako prozatímní generální ředitel připraven vést jednání s každým, kdo bude ochoten přispět k tomu, aby ČT poskytovala divákům služby, za které platí a které jim právem náleží. Budu spolupracovat se všemi, kteří budou sledovat stanovené cíle, tedy stabilizaci a konsolidaci České televize. V této souvislosti nechám právně posoudit otevřené pracovněprávní spory i podané výpovědi, zejména proto, že k nim došlo ve vypjaté a nepracovní atmosféře. Ani případné stažení výpovědí však ještě nebude znamenat, že v organizaci nenastane pevný řád. V týmu svých nejbližších spolupracovníků počítám jak e současnými, tak i bývalými vedoucími pracovníky ČT, kteří v minulosti prokázali odpovídající manažerské schopnosti. Část týmu bude doplněna novými profesně zdatnými manažery na základě výběrových řízení.
Nyní bych přešel k financím a hospodaření České televize. Česká televize pracuje v rozpočtovém provizoriu s výrazným schodkem, který se blíží půlmiliardové ztrátě způsobené růstem nákladů a poklesem příjmů. Při zachování tohoto trendu by se během 2 - 3 let mohla dostat do tíživé finanční krize hraničící s hospodářským kolapsem. 
Protože generální ředitel je veřejnosti odpovědný za efektivní správu finančních prostředků koncesionářů, musí usilovat o zastavení poklesu příjmů, snížení nákladů a zefektivnění nezbytných výdajů a zprůhlednění finančních toků. Vzhledem ke značné setrvačnosti a významnému podílu fixních nákladů nebude možné ani při vynaložení maximálního úsilí předjít z roku na rok na finačně vyrovnaný závěrečný účet. V oblasti optimalizace nákladů je nutné prověřit každý výdaj, každou nákladovou položku a zvážit její účelnost. V podstatě bude nutné každou korunu před vydáním třikrát otočit. Budu zároveň hledat přijatelný kompromis mezi programovou skladbou a výrobním úkolem. Úsporná opatření však v žádném případě nesmí být na úkor kvality pořadů, na úkor diváka.
K tomu, aby jakýkoli ředitel mohl ČT řídit ekonomicky, musí mít k dispozici potřebné měřitelné a kontrolovatelné finanční informace. Na každou korunu protékající Českou televizí musí být vidět. Tuto podmínku systémového ekonomického řízení chci zajistit na bázi moderního kontrolingu, doplněného novým finančním výkaznictvím a podporou integrovaného informačního systému, jehož zavádění v ČT právě probíhá. Současná hospodářská situace, zvláště pak půlmiliardový schodek, staví vedení ČT před povinnost okamžitě se ještě intenzivněji zabývat produktivitou práce a optimalizací osobních nákladů. Princip zvyšování transparentnosti bude vzájemně provázán se systémem kontrolních mechanismů v podobě forenzního, účetního a interního auditu prováděného nezávislým auditorem.
Třetí oblastí priorit je organizace a řízení. To je samozřejmě také velice široká oblast, proto se vzhledem k časovému omezení blíže vyjádřím jen k tomu, co vnímám jako nejdůležitější. Programová skladba a tvorba pořadů je základem pro existenci každé televizní společnosti, nicméně z pohledu přechodného období to není zásadní priorita. Kromě toho věřím, že ČT netrpí nedostatkem odborníků, kteří dokáží připravit kvalitní vysílací schéma a naplnit ho divácky atraktivním programem. Velice si vážím řady televizních tvůrců, kteří ČT věnovali roky svého uměleckého života a vytvořili kulturní hodnoty, které patří do zlatého fondu původní české televizní a filmové tvorby.
Veřejné slyšení 6. 2. 2001, část č. 12/24
 (pokračuje Kralert)
Možná i vy, dámy a pánové, sledujete seriál Četnické humoresky, určitě jste viděli alespoň jeden z filmů, jako jsou Pelíšky, Musíme si pomáhat, Pramen života, Cesta z města nebo Kytice. Tato díla byla realizována ještě za doby mého působení v České televizi a je jisté, že vzhledem k finanční náročnosti by většina z těchto zdařilých neziskových projektůbez pomoci České televize vůbec nevznikla. Považuji za samozřejmé, že Česká televize bude i v budoucnu pokračovat ve tvorbě původních dramatických pořadů. Jako prozatímní generální ředitel bych rád vytvořil předpoklady pro budování transparentního systému financování kvalitní umělecké tvorby v rámci příslušné rozpočtové kapitoly. 
Klíčovou oblast veřejnoprávní služby České televizepředstavuje zpravodajství a publicistika. Tyto programové složky jsou zároveň nejcitlivějším barometrem a měřítkem nezávislosti, objektivity, vyváženosti a celkové serióznosti televizního vysílání. 
Zpravodajství je a nejspíše vždycky bude předmětem zájmu lidí, kteří se jeho prostřednictvím pokoušejí uplatnit svůj vliv a prosazovat určité zájmy. Aby zpravodajství a publicistika mohly těmto tlakům odolávat, musí mít pevné vedení, personální stabilitu a maximální míru profesionality. Jako prozatímní generální ředitel bych se velmi pečlivě staral o to, aby redakce zpravodajství a publicistiky pracovaly bez emocí, aby se soustředily na podstatu věcí a sloužily veřejnosti poskytováním nestranných profesionálních informací. 
Jedině tak mohou vytvořit potřebnou protiváhu komerčním televizním stanicím. 
V této souvislosti musím připomenout i volby v roce 2002, na které se musí Česká televize začít připravovat už dnes. Jejím úkolem bude tuto významnou událost zpravodajsky pokrýt tak, aby svou nestranností a vyvážeností pomáhala voličům v jejich orientaci. Tak já chápu povinnost České televize danou zákonem, takové je její místo na české mediální scéně. 
Paní poslankyně, páni poslanci, dovolte mi, abych závěrem pronesl pár osobních poznámek. Skoro dva roky jsem pracoval v pozici finančního ředitele, a proto vím, s jak náročnými úkoly se mohu setkat. Rád bych poděkoval všem kolegům, kteří mi tehdy pomáhalisvou zkušeností, radou a někdy třeba i kritikou. Vždy jsem měl pocit, že nám šlo o dosažení jediného cíle, o spokojeného diváka. Kandidatura na post prozatímního generálního ředitele ČT může být považována za manažerskou sebevraždu. Pro mne je to však velká výzva a příležitost něco dokázat a získat neocenitelné zkušenosti.
A ještě jedna důležitá věc - má-li být konsolidace České televize úspěšná, pak prozatímní generální ředitel musí mít více než jen vaši důvěru. Vzhledem k okolnostem, mimo jiné i k tomu, že v tuto chvíli neexistuje Rada ČT, potřebuje mít v Parlamentu podporu a odpovědného partnera. Za tohoto předpokladu, dámy a pánové, nemusí jít o manažerskou sebevraždu, ale o splnitelný úkol. 

Místopředseda PSP Ivan Langer: Děkuji panu Kralertovi za úvodní prezentaci. Nyní nastává blok otázek a odpovědí. Nejprve bych dal prostor pro písemné dotazy, potom pro dotazy z pléna. 

Pan Michal Kralert: K otázce č. 1: Žádným způsobem jsem se neangažoval. Moje angažovanost byla nulová. 
2. Já musím a samozřejmě také chci respektovat usnesení Poslanecké sněmovny. Pokud budu zvolen prozatímním generálním ředitelem, chci se soustředit na pohled do budoucna, to znamená na pohled na stabilizaci a konsolidaci této instituce. 
3. Já si myslím, že záleží především na tom, podle jakých kritérií budeme objektivitu a vyváženost měřit a zpětně ji hodnotit. Pokud vím, existují v Evropě různé způsoby hodnocení objektivity a vyváženosti. Já sám bych se rád s těmito systémy seznámil. Je samozřejmé, že tento nástroj nemůžeme získat hned. Proto bych - pokud budu zvolen prozatímním generálním ředitelem České televize, chtěl věnovat objektivitě a vyváženosti zpravodajství maximální pozornost. 
4. Na základě průzkumu veřejného mínění se domnívám, že Česká televize poskytuje veřejnou službu, nikoliv však na 100 %, především vzhledem k tomu, že v současné době panuje v České televizi krize a samozřejmě já předpokládám, jakmile bude tato krize eliminována a dojde ke stabilizaci této instituce, že služba divákům bude stále kvalitnější a bude se stále zlepšovat.
5. Já bych chtěl veškeré pracovně právní vztahy včetněpředaných výpovědí právně přezkoumat a posoudit, především proto, že byly podány ve vypjaté pracovní atmosféře. Nikoho nebudu odepisovat ani předem preferovat. Ani případné stažení výpovědí však nebude znamenat, že v televizi nenastane pevný řád. 
6. Nejdříve je třeba provést inventuru současného stavua na to následně reagovat adjustací rozpočtu, a to ze dvou úhlů pohledu. Za prvé je nutné zastavit pokles příjmů z televizních poplatků, získat zpět důvěru inzerentů především v oblasti prodeje reklamních časů a v oblasti nákladů zavést úsporná opatření především směřující k zefektivnění nákladů a nutných výdajů, zároveň hledání a nacházení vhodného kompromisu programové skladby a výroby pořadů, ale v žádném případně na úkor diváka, na úkor kvality vysílání veřejnoprávní televize. 

Místopředseda PSP Ivan Langer: Děkuji. Nyní následuje série otázek přímo z pléna v pořadí Langer, Matulka, Brousek. Když dovolíte, měl bych tři dotazy, které vycházejí z vašeho dvouletého působení ve funkci finančního ředitele. 
1. Jakým způsobem se vaše dvouleté působení ve funkci finančního ředitele odrazilo na hospodaření České televize, to znamená jakým způsobem jste přispěl k případnému zvýšení příjmů a snížení výdajů České televize. 
2. Jak hodnotíte předložený rozpočet na rok 2001 ve smyslu zbytnosti či nezbytnosti onoho půlmiliardového schodku rozpočtu.
3. Kde si myslíte, že v hospodaření České televize jsou v tuto chvíli rezervy tak, aby rozpočet v nejbližších letech mohl fungovat jako rozpočet vyvážený, aniž by došlo k ohrožení plnění veřejné služby, kterou Česká televize má a aniž by bylo nutné sáhnout ke zvýšení koncesionářských poplatků. 

Pan Michal Kralert: Nejdříve k prvnímu dotazu, jak se odrazila moje dvouletá praxe v České televizi na hospodaření České televize. Za dobu mého působení jsem se snažil o to, aby v České televizi byl nastolen nový systém ekonomického řízení na bázi moderního kontrolingu, který měl za úkol - a také se tak stalo - zvýšit příjmy České televize a snížit náklady. 
***
Veřejné slyšení 6. 2. 2001, část č. 13/24
 (pokračuje Kralert)
Za mého působení Česká televize v roce 1998 vygenerovala 50 milionů zisku, v roce 1999 to bylo pak 100 milionů zisku, tzn. za celé tyto dva roky Česká televize vygenerovala 150 milionů zisku. To je jeden z kvantifikovatelných údajů. Já sám jsem se zasadil o to, aby byla důsledně prováděna a realizována výběrová řízení při nákupech nad 100 tisíc korun. Snažil jsem se o to, aby na bázi a principu programových finančních rad a ekonomických rad byla zajištěna hospodárnost této instituce a transparentní nakládání s finančními prostředky. 
K otázce č. 2 - jakým způsobem bych komentoval půlmiliardový schodek? Tak jak jsem naznačil ve svém vystoupení, půlmiliardový schodek je velice vážným signálem směrem do budoucna, budoucnosti této instituce. Troufám si říci, že v případě, když bych já působil a sestavoval tento rozpočet pro rok 2001, byl by tento rozpočet minimálně blížící se nule. Bohužel, v České televizi byly nastartovány takové trendy, které neumožňují rychlými, přesně cílenými kroky eliminovat půlmiliardovou ztrátu, nicméně se domnívám, že existuje stále celá řada rezerv, které by tuto ztrátu měly eliminovat natolik, aby se minimálně rozpočet pro rok 2002 blížil rozpočtu vyrovnanému a aby tato instituce nebyla ohrožována finanční krizí, o které jsem hovořil. 
Otázka č. 3 - kde jsou rezervy? Rezervy České televize bych rozdělil na dvě části: účetní a rozpočtové. Všichni víme na základě zprávy auditora, že Česká televize má cca 700 milionů účetních rezerv. Tyto rezervy jsou jakousi železnou rezervou této instituce a samozřejmě, tak jak je to běžné v každé jiné organizaci, Česká televize může disponovat s těmito rezervami jen v případě nejvyššího ohrožení. 
Otázka rozpočtových rezerv je otázka jiná. Samozřejmě v tuto chvíli nemohu přesně říci, v jakých položkách rozpočtu je může Česká televize ušetřit, protože neznám předložený rozpočet na rok 2002, ale myslím si, že, tak jak jsem naznačil ve svém vystoupení, bych se zaměřil na zefektivnění příjmu v oblasti televizních poplatků, zavedení nové obchodní strategie, generování příjmů z prodeje reklamních časů a sponzoringu, v oblasti nákladů bych se zaměřil na zvýšení produktivity práce, snížení osobních nákladů, zefektivnění výdajů vynakládaných do tvorby, do financování tvorby programů a de facto i do všech režijních položek této instituce. Úsporná opatření bych však dělal především s jedním záměrem, a to tím, aby nedošlo v žádném případě k poklesu kvality vyráběných a vysílaných pořadů. To znamená, aby na úsporná opatření nedoplatil divák, koncesionář České televize. 

Místopředseda PSP Ivan Langer: Děkuji, slovo má pan kolega Matulka, připraví se pan poslanec Brousek. 

Poslanec Dalibor Matulka: Je nám asi všem zřejmé, že funkce prozatímního ředitele, o kterou se teď tady jedná, je asi poněkud něco jiného než potom funkce definitivního generálního ředitele, že teď jde spíše o jakéhosi krizového manažera. Vy vypadáte jako člověk, který ví, co chce, a tak si myslím, že asi máte představu alespoň o prvních krocích, které byste po nástupu do funkce prozatímního ředitele udělal a v jakém sledu by ty kroky šly. 
Prosím, svěřte se nám s takovou představou a řekněte mi, prosím, co byste udělal po nástupu do funkce jako hlavní krok v pondělí, v úterý, ve středu, ve čtvrtek a v pátek. Děkuji. 

Místopředseda PSP Ivan Langer: Možná už v pátek odpoledne. Prosím. 

Pan Michal Kralert: Přiznám se, že zatím nemám sestaven žádný plán na příští týden, nicméně určitě jeden z prvních kroků by byl sejít se se současným vedením této instituce a udělat takový časový itinerář, který by jasně deklaroval, že je zapotřebí se sejít především s těmi subjekty, které jsou pro chod této instituce relevantní, tzn. každopádně se závislou odborovou organizací. A samozřejmě další vývoj by ukázal, se kterými dalšími subjekty by bylo nutné v případě konsolidace stabilizace této instituce komunikovat. Znovu opakuji, nemám v tuto chvíli připraven žádný komunikační plán, nicméně dvě priority jsou v tuto chvíli jasné: Je to stabilizace a konsolidace vedení této instituce a zahájení jednání s nezávislou odborovou organizací. 

Místopředseda PSP Ivan Langer: Pan poslanec Brousek, připraví se paní kolegyně Müllerová. 

Poslanec Václav Brousek: Pane Kralerte, většina otázek, které jsem chtěl položit, již předložil kolega Langer, přesto mám dvě: Jak se díváte na privatizaci jednoho kanálu České televize. Druhá otázka je: Česká televize vysílá mnoho pořadů - dalo by se říci - na komerční bázi, podobných, jako mám televize Nova. V jakém rozsahu byste chtěl tyto pořady zachovat, pokud vůbec. Děkuji. 

Pan Michal Kralert: Můj názor na privatizaci ČT 2 je negativní především proto, že si nedokáži představit Českou televizi bez jejích dvou kanálu ČT 1 i ČT 2, jednak z pohledu určité tradice vysílání ČT, jednak z toho důvodu, že dva veřejnoprávní kanály jsou jakousi protiváhou dvěma komerčním stanicím a vytvářejí vzájemně vybilancovaný vztah duálního vysílání v České republice, tzn. kdy na kanál ČT 1 se vysílá především hlavní zpravodajský proud, vysílají se tam pořady původní dramatické tvorby České televize, vysílají se tam pořady pro většinového diváka, zábava apod., na kanále ČT 2 se vysílají pořady pro minority, vzdělávací pořady, sportovní pořady, a proto si myslím, že opravdu pro to, aby Česká televize plnila svou roli veřejnoprávního vysílatele, který jí ukládá zákon, může a musí mít takový časový prostor, který jí toto umožní, a proto si myslím, že to může být naplněno jen a pouze za předpokladu, že bude vysílat jak na kanále ČT 1, tak i na kanále ČT 2.
Váš dotaz směřující na komerci a komerční bázi jednotlivých pořadů - opravdu si myslím, že v tuto chvíli je to otázka případně pro programového ředitele, nicméně můj osobní názor je ten, že ČT by se měla lišit svou programovou skladbou od komerčních televizí, že by měla být zaměřena na větší serióznost a tím pádem i na menší komerci, nicméně domnívám se, že není prvořadé posuzovat to, jestli pořad je komerční nebo není komerční, ale jestli je např. zábavný nebo není zábavný, a protože Česká televize slouží především široké veřejnosti, mělo by se na případném vysílání komerčních pořadů nebo pořadů jako takových na ni pohlížet. 

Místopředseda PSP Ivan Langer: Děkuji. Paní kolegyně Müllerová, poté pan poslanec Pleva. 

Poslankyně Ludmila Müllerová: Pane Kralerte, já bych se vás chtěla zeptat. Hovořil jste tu v souvislosti s ekonomickou stabilizací České televize o tom, že je třeba zastavit pokles příjmů. Měl jste na mysli získat zpět důvěru prodejem reklamních časů? Nedomníváte se tedy, že tím spíše "naštvete" televizního diváka, že budete snad - jak jsem vám rozuměla - rozšiřovat reklamní čas? To je jedna věc. 
*** 
Veřejné slyšení 6. 2. 2001, část č. 14/24
 (pokračuje Müllerová)
Druhá otázka. Hovořil jste o snížení osobních nákladů. Domníváte se, mzdy v České televizi jsou příliš vysoké nebo byste to řešil změnou počtu pracovníků, jestli byste převáděl tyto pracovně právní vztahy na jiné.

Pan Michal Kralert: Na váš dotaz odpovídám asi tak, že pokles příjmů v oblasti reklamního času samozřejmě není myšlen tak, že by ČT měla v úmyslu rozšiřovat reklamní čas, který je dán zákonem, ale efektivněji využívat čas, který má k dispozici, to znamená především efektivněji novou obchodní politikou generovat maximální finanční prostředky především pro to, aby ty mohly být reinvestovány zpět do výroby a vysílání pořadů.
Co se týče osobních nákladů, můj názor je takový, že ČT by se měla soustředit na zvyšování produktivity práce směrem k optimalizaci počtu zaměstnanců, a to tím způsobem, aby využívala např. nových investic, nových technologií, nových procesů a činností, které by měly být implementovány v České televizi. Nicméně jak já chápu postavení prozatímního generálního ředitele, postavení, smysl a cíl prozatímního generálního ředitele není budovat a tvořit novou vizi této instituce, ale tuto instituci stabilizovat a konsolidovat tak, aby mohla stoprocentně naplňovat veřejnoprávní poslání, aby mohla stoprocentně naplňovat službu veřejnoprávnosti, především vůči divákovi, vůči plátci televizního poplatku, který si tuto službu platí.

Místopředseda PSP Ivan Langer: Děkuji. Slovo má pan poslanec Pleva.

Poslanec Petr Pleva: Můj dotaz je pouze technický. Zákon o ČT předpokládá i u prozatímního ředitele občanskou a trestní bezúhonnost. Můžete to doložit nějakými doklady, protože od některých kandidátů tyto doklady máme, od vás, pokud vím, tak ne. Pokud se mýlím, tak mi odpusťte.

Pan Michal Kralert: Samozřejmě doložím a mohu garantovat občanskou a trestní bezúhonnost. 

Místopředseda PSP Ivan Langer: Děkuji. Pan kolega Vymětal. 

Poslanec Vojtěch Vymětal: Pane Kralerte, slyšel jsem, že jste ekonom finančník, máte asi představu, jak krizově řešit situaci v televizi po finanční stránce, ale v rámci celé krize se také hovořilo o svobodě slova. Jak byste tuto otázku, a zvláště ve zpravodajství, chtěl řešit?

Pan Michal Kralert: Já si myslím, že svoboda slova je naprosto jasná záležitost, kterou musí respektovat a ctít Česká televize a já mohu říci pouze tolik, že budu dodržovat, aby svoboda slova byla v ČT dodržována a aby ČT svobodu slova vlastně měla naprosto jasně garantovanou a aby svoboda slova v pojetí ČT v oblasti zpravodajství byla dodržována.

Místopředseda PSP Ivan Langer: Pan kolega Dostál.

Ministr kultury ČR Pavel Dostál: Pane kandidáte, vy jste byl zatím jediný, který ve své podstatě neřekl řešení týkající se současného managementu anebo své personální představy. Byl bych rád, kdybyste to upřesnil a byl velice konkrétně. Třeba v případě pana Beznosky mne velice zajímá, když vy jste ekonom, co říkáte na kroky, které ČT činí a ptám se na konkrétní krok. Co jako ekonom říkáte na omluvnou akci, která probíhá vedle našich silnic a kolik podle vás taková akce může stát.

Pan Michal Kralert: Co se týká personálního řešení v oblasti managementu, naznačil jsem již ve svém vystoupení, že budu spolupracovat se všemi současnými i bývalými vedoucími pracovníky ČT, kteří v minulosti prokázali své manažerské schopnosti a kteří mají potřebné morální vlastnosti pro to, aby naplňovali cíle dané zákonem a cíle, které jsou v tuto chvíli jasné. Stabilizace a konsolidace této instituce. Chtěl bych zároveň zvážit i obsazení některých míst novými manažery, kteří by přišli zvenčí ČT na základě výběrových řízení.
Co se týká konkrétní osoby pana Beznosky, předpokládám, že pan Beznoska dá svoji funkci k dispozici. Nicméně jako manažer se nemohu ohlížet na to, jestli je nebo není někdo někomu trnem v oku, ale jestli má či nemá manažerské schopnosti a manažerské předpoklady.
Co se týká omluvné akce, můj osobní názor je ten, že to není příliš vydařená akce, která nepřispívá ke stabilizaci a uklidnění současné situace. Kolik může tato akce stát v tuto chvíli mohu těžko odhadovat, protože jsem tuto akci nezadával. Finančně nedokážu posoudit.

Místopředseda PSP Ivan Langer: Pan kolega Skopal, poté pan kolega Vymětal Karel.

Poslanec Ladislav Skopal: Jenom velice stručně. Předpokládáte, i když budete přebírat funkci, když to takto řeknu, na tři měsíce, na veškerý management vypsat výběrová řízení.

Pan Michal Kralert: Je otázka, jestli to bude na tři měsíce a otázkou je, jestli opravdu toto řešení nakonec bude nutné. Samozřejmě jsem řadil a pojmenovával jednotlivé moje kroky i podle priorit, to znamená, že v tuto chvíli musím konstatovat, že budu chtít spolupracovat se všemi současnými i případně bývalými pracovníky ČT, kteří tuto instituci dobře znají a mohou ihned po nástupu do funkce naprosto přesně a jednoznačně začít pracovat. To je moje odpověď na váš dotaz, pane poslanče.

Místopředseda PSP Ivan Langer: Pan kolega Vymětal Karel.

Poslanec Karel Vymětal: Pane kandidáte, já bych se vrátil k tomu, jak velice razantně jste odpověděl na otázky týkající se zajištění svobody slova. Ale ono to tak jednoduchá otázka není. Rád bych se vás zeptal, co si pod tím představujete. Jestli máte na mysli tak razantní zajištění svobody slova deseti miliónům občanů České republiky nebo většiny nebo dokonce i menšiny anebo jen redaktorů ČT. Děkuji.

Místopředseda PSP Ivan Langer: Postupuje čas, čím dál záludnější otázky. Prosím.

Pan Michal Kralert: Svoboda slova - myslím, že svoboda slova musí být zajištěna a garantována Českou televizí. Já odpovím asi obdobně, jak jsem odpověděl v mé předchozí odpovědi. Musí být zajištěna Českou televizí a já osobně se zasadím o to, aby svoboda slova byla ČT garantována a zároveň zajišťovaná v plné míře a v plném rozsahu. 

Místopředseda PSP Ivan Langer: Pan poslanec Brtnický.
***
Veřejné slyšení 6. 2. 2001, část č. 15/24
Poslanec Jiří Brtnický: Hovořilo see tady dost dlouze o nedobrém hospodaření ČT. Chtěl bych se vás v této souvislosti zeptat: Mluvil jste o hledání rezerv, domníváte se, že se vydávají přiměřené částky za výrobu pořadů třeba i soukromým subjektům, nebo i nepřiměřené částky? Jak se na tento problém díváte?

Michal Kralert : Otázka přiměřenosti či nepřiměřenosti částek - domnívám se, že je to vždy individuální. Televizní výroba není sériová výroba, tzn., že je obtížné přesně identifikovat a stanovit přiměřenost jednotlivého výkonu. Vždy jsem se snažil, a budu-li vybrán na post prozatímního generálního ředitele, budu se snažit o to, aby tyto částky byly přiměřené. Metody jak stanovit kvantifikovanost přiměřenost částky je možné několika způsoby, např. srovnáním poskytovaných výkonů z obdobnými výkony jak v ČT, tak na trhu v rámci ČR. Vždy se budu snažit o to, aby za jakýkoli výkon byla zaplacena taková odměna, která bude z pohledu ČT ta nejefektivnější. Znamená to, že se vždy budu snažit o to, aby za optimální finanční prostředky ČT dostávala maximální výkony.

Místopředseda PSP Ivan Langer: Prosím pana kolegu Bílého.

Poslanec Jiří Bílý: Pane kandidáte, rád bych se vás zeptal na jednu věc. Považujete slovo "stávka" na obou televizních kanálech ČT za reklamu? Pokud ano, budete trvat na tom, aby vám byly předloženy smlouvy o reklamě a zda byly řádně zaplaceny?

Michal Kralert: Slovo "stávka" nepovažuji za reklamu.

Místopředseda PSP Ivan Langer: Vyplývá z toho odpověď na druhou otázku.Pokud není žádný dotaz, chtěl bych vám, pane Kralerte, poděkovat za vaši prezentaci.Pátým kandidátem je pan Vratislav Měchura. Prosím, máte slovo.

Vratislav Měchura: Vážený pane předsedající, vážené paní poslankyně, páni poslanci, dámy a pánové, stavím se před vás dnes proto, že mám jednu jedinou ambici, a to je přijít do ČT na dva až tři měsíce smířit za pomoci zdravého rozumu znesvářené strany a předat generálnímu řediteli řádně zvolenému Radou ČT tuto firmu s obnoveným kreditem, diváckou přízní a bez nápisu pod logem.
Dámy a pánové, můžete namítnout, že je to velká ambice, ale chci se o to pokusit. Jsem manager, který se pohyboval v mediální sféře a zkušenost, byť pro některé možná malou, mám.
Jak se na celou situaci dívám? Dívám se na ni jako normální obyčejný drobný koncesionář, který musí svých 75 Kč do každého 15. odevzdat a vadí mu, že dobrá pověst ČT utrpěla, protože se s ČT ráno probouzím a večer s ní jdu spát, zvláště, když jsou přímé přenosy z Parlamentu.
Že dobrá pověst utrpěla, svědčí o tom obrázky kolem silnic. Kdyby se tento problém odehrál v jiné firmě, byť stejně velké, by možná stál sdělovacím prostředkům za krátkou informaci, ale díky tomu, že se tento problém odehrál v ČT, nabral rozměrů celonárodního. Podařilo se nám s ním vstoupit i do Evropy. 
Osobně problém vidím v komunikaci. Obě strany mají svou pravdu a za tu jsou schopny obětovat úplně všechno, včetně samy sebe. Jak jsem se již několikrát přesvědčil z praxe regionálního rádia, pokud se neudělá vstřícný krok, v žádném případě se k cíli nedojde. Proto si přestaňme vyhrožovat výpověďmi. To situaci neřeší. Vede to jen k prohlubování už dost hluboko vykopaných zákopů, do nichž podle mého názoru není slyšet střelba, natož pak lidské slovo. Dovedu si představit kompromisní řešení a určitou variantu mám i promyšlenou. K tomu je třeba seznámit se podrobně s některými dokumenty, získat objektivní názor a být vybaven potřebnými pravomocemi. V souvislosti s tím by exponenti obou stran měli zvážit to, jak budou nadále fungovat ku prospěchu věci, tedy k urovnání tohoto sporu. 
Vážím si celé řady redaktorů, ale už neobdivuji ty, jejichž výrazné sociální cítění se projevuje v tom, jak nabízejí přístřešek politikům na vlně ČT.
Jaké jsou mé politické ambice? Dámy a pánové, vnímám v otázce ČT Parlament jako celistvý, byť vnitřně diferencovaný politický orgán, nevnímám jednotlivé politické strany, byť mne jeden klub navrhuje. 
Neočekávejte ode mne v případě mého zvolení "poděkování" v podobě neprofesionálního přístupu v práci generálního ředitele. Horolezectví žádného druhu nepěstuji. Vím, že si tím možná u mnohých pohorším, ale je třeba mít v některých věcech jasno hned na začátku. Jsem tvor komunikativní. Mým úmyslem je o věcech hovořit a věci či problémy řešit, ale řešit je tak, že se budou řešit na základě zákona.
Zazněla tady ve slovech spolukandidátů několikrát ekonomika ČT. Dovolte mi k tomu poznamenat několik slov. Forenznímu - soudnímu - auditu ani v nejmenšímnebránit, naopak vytvořím všechny podmínky pro to, aby mohl proběhnout co nejrychleji, protože s 5 mld. je třeba hospodařit více než hospodárně.
Že bude nutné se podívat na některé otázky účelného vynakládání finančních prostředků je nasnadě a bude jen dobře, když budou pod veřejnou kontrolou. 
V neposlední řadě - řečeno slovníkem ekonomů - kontrolní balík akcií drží český akcionář, koncesionář, který má právo vědět, kam jeho peníze plynou a na co. Myslím si, že ČT jako veřejnoprávní prostředek nepotřebuje v tomto směru žádného mluvčího, který bude v některém z jejích programů vysvětlovat, na co se peníze používají.
Dámy a pánové, vím, že čas elektronických médií je neuvěřitelně drahý. Chci ho proto šetřit a spíše nechat prostor na vaše dotazy.Dovoluji si jen zopakovat, že mou ambicí je usmířit obě strany a mým soukromým snem je po splnění tohoto úkolu podat si se všemi na velíně ČT ruku. Děkuji za pozornost a za možnost seznámit vás se svým hrdě řečeným projektem.

Poslanec Jaromír Talíř: Děkuji panu Měchurovi. Nevyčerpal čas, který měl vymezený, ale sám řekl, že bude odpovídat na dotazy. Prosím, abyste zahájil tuto část a odpověděl na dotazy, které byly předloženy písemně.

Vratislav Měchura: Jakým způsobem jste se angažoval v průběhu krize ČT?
Měl jsem možnost být doma a sledovat to v televizi. Chcete vědět, co to ve mne vyvolalo? To, že jsem o sobě začal znovu přemýšlet, donutilo mne to znovu na některé věci se podívat trochu jinak.
Jak se hodláte postavit k usnesení Poslanecké sněmovny konstatujícím, že atd. ?
Není co řešit, tyto věci respektuji. Podle nich hodlám jako manager postupovat.
Domníváte se, že ČT poskytuje v současné době objektivní, všestranné, ověřené a vyvážené zpravodajství pro svobodné vytváření názorů? Pokud ne, jak na to hodláte reagovat?
Tato otázka je dost složitá. Na to, abychom si mohli říci, co je objektivně vyvážené, měli bychom vést trochu diskusi. Na základě střetávání několika subjektivních názorů můžeme dojít k tomu, co se blíží, že je objektivní. Myslím, že pokud někde existují normy na to, co je objektivní a vyvážené, je třeba se s nimi rychle seznámit. Pokud si myslíte, že se domnívám, že považuji soud za správně vyvážený a objektivní, pak se domnívám, že určité rezervy tam jsou. Nicméně jsem toho názoru, že je možné je snadno a rychle řešit.
***
Veřejné slyšení 6. 2. 2001, část č. 16/24
 (pokračuje Měchura)
Domníváte se, že i v ostatních oblastech poskytuje Česká televize kvalitní veřejnou službu? Pokud ne, jak na to hodláte reagovat?
Hodlám na to reagovat přesně tak, jak stanoví zákon § 2 odst. 2, kde jsou ty věci naprosto přesně zřejmé a dány. To je naprosto přesný jízdní řád, podle kterého se ty věci mohou nebo by se měly řešit.
Jestliže jsem v předcházející odpovědi řekl, že existují rezervy, pak v této odpovědi musím říci, že bych řekl, že úplně v tomto stylu nenaplňuje to poslání, které bylo stanoveno posledním zákonem. Ale domnívám se, že je možné tyto věci velice rychle a promptně řešit.
Jak se hodláte postavit k právním úkonům provedeným novým vedením ČT včetně personálních opatření, případně jaká vlastní personální opatření hodláte přijmout?
To je taková správná zkouška. Jestliže jsem tady řekl, že Jiří Hodač byl legálně zvoleným generálním ředitelem České televize, tak přece nemohu říci, že ty právní úkony byly jaksi irelevantní a že jsou prostě nefunkční. To bych popřel sám sebe. Tyto právní úkony jsou přesně podle zákona a jestli byly učiněny ve stresu nebo jaksi za jiných podmínek, je věc jiná. Otázka je, aby byla naplněna litera zákona. Dovedu si představit, že tyto věci je možné vzít zpátky. 
Nehovořím teď, prosím, o otázkách třeba podání některých věcí ve vztahu k nezávislým soudům. Dovedu si představit, že je možné výpověď vzít zpátky, protože existuje v zákoně možnost, že na základě vzájemné dohody a písemného prohlášení je možné na základě dvou stran věc vyřešit. A otázka je pouze jedna - je jednat.
Jestli je tady kladena sugestivní otázka na téma, jak řešit otázky kádrové a personální - jsem člověk, který má velice bujnou fantazii. 
Jsem životní optimista, snažím se mít pozitivní myšlení. Dovedu si představit všechno, úplně všechno. Dovedu si představit to, že tam zůstane cele vedení televize, dovedu si představit, že celé vedení televize odejde, ale otázka je jedna. Otázka je o tom, kdo a jaký vklad přinese do celkového sporu, do té otázky řešení toho, co tam vlastně vzniklo, do té nekomunikace. A to si myslím, že je základní a limitující faktor. Pokud se chcete podílet, prosím, máte šanci, protože jak jsem řekl na začátku, nedělám si větší ambici na to, než tam být dva tři měsíce a tyto věci vyřešit. Pokud je chcete řešit - ano, pokud ne - dámy a pánové, existují určité normy, podle kterých se budeme k sobě vzájemně chovat. To je naprosto jasné. Pravidla hry jsou jasná a fotbal se hraje také podle jedněch pravidel.
Jakým způsobem hodláte minimalizovat ekonomické škody, které údajněpři posledních událostech v České televizi vznikly.Víte, na tohleto odpovědět, to je dost složité. Musel bych vědět, jaké ty ekonomické škody vznikly. Je jasné a dovedu si představit, dělal jsem v komerčním radiu, že když se něco začíná ne příliš dobře vytvářet a že to vysílání nejede přesně podle toho - teď mě nenapadá správné české slovo - vorschriftu, když se přesně podle toho nejede, tak asi ten inzerent a ten klient, který si kupuje vysílací čas, začne být třeba nervózní a začne se chovat jinak. Myslím si, že je tady otázka pouze jedna jediná - vrátit klid, pořádek a na základě toho oslovit naše klienty České televize - ostatně to tady kolegové říkali naprosto jasně - vytvořit a využít všechny podmínky, které v tomto směru jsou.
Jak řešit otázku ekonomiky? Víte, to je přesně jako v rodině. Pokud jsem někde udělal chybu, tak musím vždycky najít způsob, jak ji vyřešit. A na to, abych ten způsob mohl najít, tak si vždycky musím přesně zjistit, kde jsem chybu udělal, kolik na to mám a případně, kolik mám času na to, abych tu chybu vyřešil. Nerad bych se tady dopustil nějakého zkreslení a řešit nějaký plán čehosi, co by potom nemusela být pravda. To bych velice nerad. 
Tolik písemné otázky.

Poslanec Jaromír Talíř: Děkuji za jejich zodpovězení. Nyní se přihlásil pan kolega Brousek.

Poslanec Václav Brousek: Pane Měchuro, domníváte se, že mohou zaměstnanci České televize, kteří jsou ve stávce, vyzývat z televizní obrazovky na svoje akce? Pokud ano, proč, kde to má jakou oporu. Pokud ne a domníváte se, že by měli použít nějakou soukromou televizi, kde by si to jako reklamu zaplatili, jaké z toho vyvodíte důsledky?

Pan Vratislav Měchura: No, asi takhle. Jestliže tedy došlo k tomu, že zaměstnanci České televize použili obrazovky k tomu, aby oslovili koncesionáře, diváky, k tomu, aby se za ně nějakým způsobem postavili, tak jsou dvě možnosti. Kdyby parlament neuznal legislativní nouzi, že ten předcházející zákon je špatný, tak by se také nedělaly některé kroky, které nejsou úplně naprosto nutné a rychlé. Ten zákon by se mohl řešit v nějakém delším časovém horizontu. Myslím si a domnívám se, že v té hektičnosti, která tam zavládal, prostě došlo k tomu, že neustály obě strany svoje chování a že na základě použily toto médium k atomu, aby dejme tomu prosazovaly lokální nebo místní zájmy.
Nechtějte po mně, abych vám tady řekl, jak to budu řešit. Já chci slyšet, co je k tomu vedlo, proč to udělaly, jak to udělaly, s kým to udělaly, co tím sledovaly. Pokud dostanu odpovědi na tyto otázky, pak tato Poslanecká sněmovna nebo i předcházející schválila několik zákonů, podle kterých se v tomto směru nechá naprosto přesně postupovat. Jedním z nich je např. otázka o škodě způsobené zaměstnavateli.

Poslanec Jaromír Talíř: Prosím, pane kolego, můžete doplnit otázku.

Poslanec Václav Brousek: Pane kandidáte, položil jsem konkrétní otázku, Všichni jsme viděli to zvaní na Václavské náměstí na televizní obrazovce, čili všichni jsme to viděli, je to konkrétní 
záležitost. Já jsem položil konkrétní otázku a chci na ni dostat konkrétní odpověď. Děkuji.

Pan Vratislav Měchura: Jestliže zneužili - budu vycházet ze zákona - ano, zneužili. (Pozn. stenografa: Nevím, zdali podmětem jsou zaměstnanci nebo obě strany - viz výše.)

Poslanec Jaromír Talíř: Děkuji za odpověď. Chce někdo další položit otázku? Jestli tomu tak není, tak panu Měchurovi poděkuji za jeho prezentaci a poprosím paní doktorku Valtrovou, aby se ujala slova.

Paní Věra Valterová: Vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, dámy a pánové, děkuji vám za příležitost vystoupit na půdě Parlamentu České republiky při veřejném slyšení, které předchází volbě prozatímního generálního ředitele České televize. Zpočátku jsem tuto příležitost chápala jako výzvu k tomu, abych přispěla k návrhům, jak Českou televizi vyvést ze současné krize a připravit ji na budoucí restrukturalizaci v době, kdy již bude situace konsolidována a v duchu nového zákona o České televizi bude ustavena nová rada této veřejnoprávní instituce spolu s dalšími orgány podle nového zákona, která zvolí nového definitivního generálního ředitele. Jenomže abeceda rozhodla, že před vás předstupuji až jako poslední z kandidátů na pozici prozatímního generálního ředitele České televize a mým handicapem je fakt, že pokud jde o koncepci řešení, budu se s nemalou pravděpodobností do jisté míry opakovat po svých předřečnících. Samozřejmě jsem i přesto připravena předložit vám svůj krizový plán opatření, která by za příznivých okolností mohla a pomohla rozbouřenou situaci v České televizi a kolem ní uklidnit, a také zajistit, aby tato veřejnoprávní instituce mohla po určitých výpadcích opět plnit své poslání dané jí zákonem a znovu získat důvěru veřejnosti, která je událostmi posledních týdnů vážně otřesena. 
Než tak ale učiním, chci vám nabídnou pohled na příčiny krize a na veškeré dění uvnitř České televize očima občana, právníka, shodou okolností zaměstnance České televize  a zároveň člověka, který měl možnost to všechno prožít na vlastní kůži. A mohu vás ujistit, že je to prožitek velice intenzivní a někdy i značně bolestivý.
Stejně jako většina občanů této země i já jsem před 11 lety uvítala změnu politického systému v naší vlasti. Zrodila se nová parlamentní demokracie, jejíž principy jsme po listopadové revoluci dobrovolně přijali jako nejvhodnější náhradu předchozího státoprávního uspořádání. Základním principem parlamentní demokracie je to, že po svobodných volbách do nejvyšších zákonodárných sborů vzniká vláda, vznikají nové zákonné úpravy, tvoří se zkrátka určitý rámec všech společenských procesů a všichni občané tento rámec dobrovolně respektují. Jestliže s ním nejsou spokojeni, popř. nesouhlasí s určitými dílčími výstupy těchto procesů, mají příležitost použít celou řadu legálních postupů, aby svou nespokojenost dali najevo. K těmto legálním postupům patří mimo jiné možnost svobodně a veřejně vyjadřovat názory, obracet se s nimi na sdělovací prostředky, uspořádat demonstraci nebo třeba sepsat petici, získat k ní potřebný počet podpisů, přimět pak parlament, aby se tímto podnětem seriózně zabýval, obracet se na svoje zastupující poslance tak, aby jménem určitých skupin občanů interpelovali v parlamentě apod.
***
Veřejné slyšení 6. 2. 2001, část č. 17/24
 (pokračuje Valterová)
Ve chvíli, kdy nespokojení zaměstnanci České televize uchopili tuto parlamentní demokracii do svých rukou, jsem byla šokována. Kdo jiný, než novinář, který pracuje pro veřejnoprávní médium, by měl striktně respektovat zákony a chovat se jako vyspělý občan. Věřím, že zpravodajství České televize bylo po celá léta vystavováno různým vnějším vlivům, tlakům politických, finančních či různých skupinových zájmů a že nebylo snadné jim čelit. Ano, toho jsem si vědoma. Zároveň však těžko mohu věřit v poctivost a nezávislost redaktorů, kteří proti vlivům politických stran bojují takovými zbraněmi, jako je zřízení noclehárny pro politiky přímo ve velínu zpravodajství. Jejich pobyt a vystupování v tomto nervovém centru zpravodajství, které má být podle zákona objektivní, nestranné, vyvážené, byl pro ně možná báječným happeningem, ale z hlediska principu parlamentní demokracie se stal vůbec nejtěžším případem nepřípustného nátlaku na veřejnoprávní médium a na občanskou společnost za posledních deset let.
Nyní pár slov o zákonnosti. Občané v podmínkách parlamentní demokracie se řídí zákony, které platí pro všechny bez rozdílu. Může se stát - jak jsem již řekla - že některé zákony nejsou dokonalé. Mohou být překonány vývojem společnosti a je zapotřebí je změnit, upravit, nahradit. Dokud však nejsou změněny nebo nahrazeny ústavní cestou, musíme je respektovat. Pokud tento princip odmítneme a řešíme problém nedokonalosti zákona jinou než ústavní cestou, nastupuje nutně anarchie. 
V České televizi - bohužel v poslední době opakovaně - dochází k otevřenému porušování zákonů. Jako příklad mohu uvést zneužívání obrazovky pro prezentaci názorů a zájmů jedné skupiny zaměstnanců a nebo neoprávněné nakládání s majetkem organizace, a to jak zaměstnanci, kterým byl právoplatně ukončen pracovní poměr, tak i těmi, kterým byl např. pozastaven výkon funkce. Tito zaměstnanci dnes např. protiprávní užívají služební vozidla, mobilní telefony, výpočetní techniku, disponují např. také platebními kartami s možností čerpat jejich prostřednictvím hotovost až do výše denního limitu 15 tisíc korun.
V této souvislosti je bezprecedentní, že se na obrazovce České televize objevily informace např. o fakturách některých dodavatelů, čímž stávkující hrubě porušili zásady poctivého obchodního styku a obchodního tajemství. Totéž plat í již pro notoricky známé skandální zveřejnění výpisů hovorů ze sítě společnosti Eurotel, které nyní vedení České televize zkoumá.
Je pozoruhodné, že ti, kdo právní předpisy porušují, se zaštitují bojem za nezávislost a svobodu slova. Na základě své osobní zkušenosti s vývojem událostí i na základě toho, co vím o tom, jak to v České televizi chodí, nemohu uvěřit, že v této kauze jde pouze o svobodu slova. Byla bych ráda, kdyby se veřejnost dověděla, o co jde zcela jistě alespoň části stávkujících podle mého názoru doopravdy. Kdybyste mohli nahlédnout do způsobu fungování České televize i např. do kolektivní smlouvy České televize, určitě byste byli překvapeni, jakých nadstandardních výhod zaměstnanci České televize požívají. Patří mezi ně výplaty třináctých a čtrnáctých platů, nadstandardní valorizace platů, dále sociální fond, který kryje vysoce dotované závodní stravování, rekreaci zaměstnanců, bezúročné podnikové půjčky a další výhody. Česká televize vlastní a se ztrátou provozuje pět rekreačních středisek. To je v dnešní době opravdu luxus.
Když tyto výhody porovnáme s podmínkami kolektivních smluv třeba velkých úspěšných průmyslových podniků - a jsem si vědoma toho, co je průmyslový podnik, jehož hlavním měřítkem je dosažení zisku, a co je veřejnoprávní organizace, což je organizace, kterou stát pověřil poskytováním veřejné služby občanům - musíme se nutně ptát, kde Česká televize bere prostředky na financování těchto pozoruhodných zaměstnaneckých benefitů. Odpověď je docela jednoduchá: z příspěvků televizních koncesionářů. Nikdomě nemůže podezřívat z toho, že bych zaměstnancům České televize tyto výhody záviděla či nepřála. I já jsem zaměstnancem České televize a zmíněných výhod také požívám. Přesto si myslím, že zrovna např. tyto třinácté a čtrnácté platy, což jsem zmínila, nelze vyplácet, aniž by byla na ně vytvořena legitimní rezerva, a nikoli téměř půlmiliardový rozpočtový schodek.
Každá, třeba i rozpočtová organizace nechť poskytuje - a já jsem první, kdo pro to bude hlasovat - prostřednictvím jakéhokoli zákona, prostřednictvím své odborové organizace ve svém podniku pro své zaměstnance maximum výhod, které je s to poskytnout. Vždycky to podpořím. Ale nelze je rozdávat tam, kde pro to nejsou dobrým hospodařením vytvoření odpovídající finanční rezervy. A ty v České televizi rozhodně nejsou.
Veřejnoprávní televize je zajisté důležitá, ba přímo nezbytná věc, ale o kolik je, dámy a pánové, důležitější pro společnost než třeba celý vzdělávací nebo zdravotnický systém. Opravdu o tolik, aby to ospravedlňovalo tak zásadní rozdíl v odměňování a dalších benefitech pro zaměstnance? Já se domnívám, že nikoliv.
Česká televize dnes bohužel připomíná překrmenou husu, která toho spolykala tolik, že už nemůže ani vzlétnout, a proto je těžkopádná a hrozí, že se zadusí. Zaměstnanci České televize si zvykli na vcelku pohodlný život, ba mnozí přímo zlenivěli, aniž bych se kohokoli chtěla osobně dotknout. Zdaleka ne všichni odvádějí pracovní výkon, který odpovídá jejich platovému ohodnocení a také jejich schopnostem a kvalifikaci, profesionálním možnostem. 
Také proto je tu najednou tolik strachu z finančního a personálního auditu a tolik odporu proti těmto sondám do hospodaření, jejichž výsledky budou zcela jistě pro řadu lidí v České televizi velice nepříjemné.
Zazněla zde slova o nekonstruktivnosti např. jednání vedení České televize, o jednání poradního orgánu generálního ředitele, kolegia. K tomu musím uvést, že právě zde přítomní kandidující byl ten, který se prvotně 19. ledna odmítal účastnit jednání poradního orgánu s tím, že je ve stávce, bez účasti stávkového výboru. 
Kromě toho musím uvést na pravou míru - zazněla zde totiž řada polopravd - i o nákladovosti forenzního auditu nebo mimořádného vyšetřovacího auditu, který byl jednoznačně zadán jako úkol Radě České televize usnesením Poslanecké sněmovny z 5. ledna. Následně Rada České televize jej uložila zajistit vedoucímu organizace svým usnesením 8. ledna. Vedení České televize skutečně přistoupilo k zajištění auditu.
Není pravdou, že tento audit má spolykat desítky milionů korun, nýbrž, přestože bych zde nechtěla zacházet bez souhlasu našich obchodních partnerů do podrobností obchodního tajemství, ale je to částka řádově o nulu nižší, s tím - jak víte - že Poslanecká sněmovna uložila vedení České televize, aby tento audit proběhl v časovém horizontu zprvu 90 dnů. Smluvní právní kroky jsou zajištěny tak, aby skutečně bylo možné vyjít buďto z tohoto úvodního auditu v původním zadání Poslanecké sněmovny, nebo následně podle úvahy budoucího vedení jej rozšířit tak, aby přinesl očekávané výsledky.
***
Veřejné slyšení 6. 2. 2001, část č. 18/24
 (pokračuje Valterová)
Osobně nemám v otázce oprávněnosti a nutnosti auditu absolutně žádné dilema. Nechci být ovšem nespravedlivá a kladu si také otázku, zda onen někdy až hysterický odpor, se kterým se osobně setkávám, vůči auditu není u některých kolegů jak ve vedení ČT, tak i mezi řadovými zaměstnanci způsoben do určité míry obyčejným nepochopením jeho smyslu. Česká televize se jako instituce zcela jistě žádného auditu bát nemusí. Audit přece není nástrojem trestního šetření a stíhání. 
Mnohokrát jsem opakovala a znovu to zdůrazňuji, že a priori odmítám jakoukoli kriminalizaci ČT v této souvislosti. Jestliže audit nakonec odhalí určité nesrovnalosti anebo dokonce konkrétní pochybení konkrétních osob, budou samozřejmě vyvozeny konkrétní postihy. To je potřeba. Ale konečným efektem auditu má být to pozitivum, že jeho výsledky pomohou optimalizovat veškeré řídicí procesy v ČT. A to si já osobně od něj slibuji, zcela vážně a s plnou odpovědností. Je mi jasné, že tato moje slova moji popularitu mezi zaměstnanci ČT rozhodně nezvýší, ale vážení poslanci, já nemám osobně co ztratit. Během uplynulých šesti týdnů, kdy jsem přijala pověření jako řadový pracovník ČT, už jsem vyslechla tolik výpadů a zažila tolik nechutných osobních útoků, že mi na tom nesejde. 
Ostatně to je také jeden z pozoruhodných aspektů veškerého dění v ČT. Od samého počátku krize kolem vánočních svátků se z jednání některých lidí, zejména těch, kteří se postavili do čela stávkujících, začala vytrácet pravidla základní lidské slušnosti. A o těch, kteří se schovávají v anonymitě masy, raději ani nemluvím.
Osobně jsem vždycky zastávala názor - a ostatně to znám ze své praxe ze soudní síně - že když proti sobě stojí dva protivníci, mohou se třeba i z duše nenávidět, ale měli by jeden vůči druhému projevovat aspoň minimální úctu. I kdyby to byl souboj na život a na smrt, neměl by jeden po druhém plivat. A na Kavčích horách se bohužel plive o sto šest, to jste viděli koneckonců i z řady televizních záběrů.
Byla zde zmíněna podaná trestní oznámení tuším v řádech 80 - 85. K tomu bych chtěla na pravou míru uvést to, že ze strany České televize byla podána tři, slovy tři trestní oznámení na zaměstnance ČT.
Nyní mi dovolte, abych vám v několika bodech přiblížila svoji koncepci řešení České televize, s jejíž pomocí by bylo možné dosáhnout potřebné stabilizace v době působení prozatímního ředitele ČT. Domnívám se, že Česká televize potřebuje především akutní zásah v oblasti finančního hospodaření. Veškeré finanční toky musejí být zprůhledněny. Prozatímní ředitel bude muset proto vyvinout obrovský tlak na snižování nákladů a efektivnost činnosti všech úseků České televize, včetně mimopražských studií. Jeho úkolem bude také dokončení forenzního auditu, který jsem už zmínila, který nepochybně poukáže na rezervy v hospodaření a bude-li možné s pomocí těchto rezerv vyrovnat dosavadní rozpočtový schodek, bude to velice pozitivní. Pokud by lidově řečeno zůstalo ještě něco navíc, tak zcela určitě by tyto prostředky měly být věnovány podpoře původní televizní tvorby a koneckonců se domnívám i vhodné motivaci zaměstnanců. Já to nevylučuji a priori, ba naopak to pokládám za žádoucí, za jeden z vhodných ekonomických nástrojů, jak dosáhnout vyšší efektivity celé organizace.
Velmi složitou úlohu bude mít samozřejmě prozatímní ředitel i v oblasti personální jednak proto, že kvůli zrušení pracovních poměrů a podaným výpovědím vznikne celá řada pracovněprávních sporů, to si nezastírejme, ale také proto, že je třeba urychleně vyhledat vhodné kandidáty na neobsazená místa ve vedení ČT, např. na místo finančního a programového ředitele. Tam to pociťuji jako velice palčivě. Dala bych zde jednoznačně osobně přednost klasickému výběrovému řízení.
Směrem k předeslaným sporům, tam bych se jako právník striktně řídila platnými zákony, ovšem na druhé straně bych rozhodně k nikomu nepřistupovala diskriminačně. Jinými slovy bych byla ochotna jednat s každým, kdo prokáže odbornou zdatnost, odpovídající kvalifikaci a dobrou vůli pracovat v České televizi v souladu s jejím veřejnoprávním posláním a vůbec nevylučuji, že takovou odbornou zdatnost, kvalifikaci a dobrou vůli mohou prokázat i někteří ze zaměstnanců, s nimiž byl během krize ukončen pracovní poměr, takže by mohli samozřejmě zaměstnání znovu získat za předpokladu např., že by uspěli v konkursu. Zde bych se přiklonila k takovému měřítku, s jakým příspěvkem k té budoucí spolupráci by mohli přijít tito zaměstnanci. Čili nikoli negativa a nikoli zpětně, ale do budoucna. 
Věřím, že takový vstřícný krok prozatímního generálního ředitele by mohl přispět k celkovému zklidnění situace v České televizi, k ukončení stávky a k návratu do běžného pracovního procesu.
Ke stabilizaci ČT by mělo přispět i dořešení zatím stále otevřené otázky výplaty mezd za leden t. r. K tomu bych ráda uvedla jen to, že současné vedení ČT se obrátilo dopisem na předsedu Poslanecké sněmovny se žádostí o pomoc při rozhodování o této věci. Vedlo nás k tomu to, že skutečně moje kompetence jsou omezené a protože nejsem ve funkci prozatímního ředitele, jehož mandát by byl nezpochybnitelný, necítila jsem se povolána o této věci s konečnou platností rozhodnout. Čili toto rozhodnutí přenechávám doufám zvolenému prozatímnímu řediteli již koncem týdne nebo počátkem příštího týdne, v jehož pravomocích nesporně bude.
Na závěr bych potom chtěla uvést ještě několik slov k organizačním záležitostem v oblasti zpravodajství a publicistiky, kde se domnívám, že bude nutné urychleně posílit redakční týmy o kvalitní televizní novináře, aby ČT mohla spolehlivě plnit svůj zákonem stanovený úkol, tzn. poskytovat veřejnosti nestranné, objektivní a vyvážené informace. Jako občan se domnívám, že je potřeba vytvářet prostor pro uplatnění všech názorových proudů v naší společnosti a to se domnívám skutečně upřímně.
Bylo by zřejmě rozumné zrušit místo ředitele zpravodajství, které bylo nedávno zřízeno v podstatě proto, aby nedocházelo ke kompetenčním sporům mezi zpravodajci a publicisty, ovšem takový krok potom předpokládá velice striktně dbát na přímé osobní odpovědnosti odpovědných šéfredaktorů za vysílání zpravodajství. Jako další krok v zájmu požadované kvality zpravodajství bych doporučila přezkoumání kvalifikace jednotlivých redaktorů, protože se domnívám, že v poslední době byla personální politika na tomto úseku značně benevolentní a že do redakčního týmu se dostali možná i někteří lidé bez potřebného vzdělání a dalších profesních předpokladů.
To jsou, dámy a pánové, některé nejdůležitější body krizového scénáře, kterými bych se jako provizorní generální ředitelka řídila ve snaze vyvést ČT ze současných problémů. Jsem si vědoma, že konkrétní komunikace uvnitř ČT je nyní zmrazená, ale osobně nemám problém s tím, ba naopak jsem přesvědčena nejen jako Věra Valterová, ale vůbec principiálně, že jedinou cestou, jak cokoli řešit, je postupovat jako v osobním životě.)
***
Veřejné slyšení 6. 2. 2001, část č. 19/24
 (pokračuje Valterová)
Znovu a znovu ťukat event. i na zavřené dveře a pokoušet se o rozumnou dohodu. K tomu je třeba pochopitelně korektního partnera. Teď se pokusím zodpovědět otázky, které nám byly rozdány písemně. 
1. Moje postoje znáte od samého počátku. Neměla jsem pochyb o legálnosti generálního ředitele Hodače. Z toho vyplynul také můj osobní postoj. Jinak do doby, než jsem jím byla jako řadový zaměstnanec pověřena konkrétními úkoly, jsem se nikterak v samotné krizi neangažovala. Od té doby moje postoje znáte. 
2. Na druhý dotaz jsem vlastně již odpověděla. K tomu, že ČT neplní své poslání podle zákona o ČT, a to opakovaně: Pokud jde o konstatování Poslanecké sněmovny, mohu k tomu jen dodat, že jsme si samozřejmě vědomi závad, které se týkají objektivity, nestrannosti a vyváženosti vysílání ČT. Koneckonců tuto skutečnost konstatovala i Rada pro rozhlasové a televizní vysílání, která zahájila v současné době správní řízení v této věci. Pokud z tohoto správního řízení vyjdou konkrétní závěry s konkrétními sankcemi, tak budu postupovat tak jak jsem zvyklá postupovat jako právník. Zjistím-li konkrétní pochybení, tak samozřejmě z nich vyvodím osobní důsledky. Koneckonců jsem se v této věci již obrátila na příslušné útvary České televize se žádostí o vysvětlení a vyjádření k pochybením, která jsou nyní předmětem správního řízení. 
3. Vnímám samozřejmě přetrvávající řadu nedostatků ať jsou to záležitosti vyvolané momentální situací či momentální vnitřní krizí v  České televizi, ale jsou to i věci dlouhodobějšího charakteru. 
Myslím, že v krátkodobém horizontu je to otázka zklidnění nebo řešení krize a v dlouhodobém horizontu bych to viděla v posílení redakčních týmů a v profesní výchově pracovníků tohoto úseku, což je vlastně i  otázka možných směrů a nápravných opatření, která by mohla vyplynout i z toho tolik napadaného tzv. personálního auditu. Ale to už jsou úkoly do vzdálenější budoucnosti. 
4. Kvalitní veřejná služba - to je otázka velice osobního vnímání. Já se domnívám, že je zde samozřejmě velký prostor pro rozvíjení a zkvalitňování poskytování služby, ať rozvojem kvalitní domácí tvorby nebo formou personální práce. Já se domnívám, že v České televizi jsou skutečně vysocí profesionálové. Opravdu si to myslím, protože mezi nimi pracuji řadu let a v mnoha případech je jen třeba jim poskytnout příležitost.
5. Já jsem to zde už zmínila. Podívejte se - já jsem měla po dobu mého krátkého působení v České televizi velice omezený mandát. Je to obecně známo. Proto jsem ani nemohla učinit ani předjímat některé konkrétní kroky, které bych považovala za účelné a které jsem již zmínila. Očekávám i vysoce profesionální přístup od všech zaměstnanců České televize, protože některé právní úkony lze zhojit a některé nelze. Aby bylo možné je zhojit, je třeba aktivní korektní profesionální přístup z druhé strany. 
6. Jako právník musím říci - jestliže odpovídají za škody konkrétní odpovědné osoby, musí tuto odpovědnost nést a musí být schopny ji unést. Jinak minimalizace škod je úkolem všech úseků, všech útvarů České televize. Samozřejmě očekávám i  v návaznosti na zmiňovaný audit racionalizaci vnitřních procesů v České televizi, zvýšení produktivity práce, zvýšení efektivity všech činností, posouzení efektivity určitých např. i  obslužných činností České televize tak, aby bylo možné dospět k úsporám a snížit rozpočtový schodek a následně předat definitivnímu generálnímu řediteli situaci stabilizovanou alespoň tak, aby měl výchozí moment pro své doufám už dlouhodobé působení v České televizi. Tolik k písemným otázkám. 

Místopředseda PSP Ivan Langer: Děkuji paní Valterové za úvodní prezentaci i za odpovědi na písemné dotazy. Mám zde následující přihlášené kolegyně a kolegy: Emmerovou, Parkanovou, Němcovou, Matulku, Vejvodu, Dostála. Slovo má paní poslankyně Emmerová. 

Poslankyně Milada Emmerová: Vážená paní kandidátko, já jsem ráda, že jste nám doplnila některé informace, o kterých jsem se domnívala, že skutečně chybí, takže jakýkoliv názor na situaci v televizi bylo pak těžké vyslovit. Na druhé straně jste tím přiblížila určitý vývoj, jak v České televizi upadala pracovní (tak bych to mohla nazvat) a  lidská morálka. Přitom jste také naznačila, že existují způsoby, jak se všem těm zlům, které tam vlastně panují (ráda bych věděla od kdy), bránit jinak než stávkou.Chci se vás zeptat - když v televizi působíte již několik let (nevím přesně kolik), proč jste to nebyla zrovna vy, kdo by zvedl ruku a hlas a snažil se mladé lidi "umravnit". Já sama působím jako lékařka ve vysokém školství a vím, že osobní příklad a jakási domluva a vedení mladých lidí dělá skutečně hodně. 
***
Veřejné slyšení 6. 2. 2001, část č. 20/24
 (pokračuje Emmerová)
A proto se divím - a tím vás nechci nijak diskreditovat - ale chtěla bych vaše vysvětlení. Proč jste se této funkce neujala už dříve, a znovu opakuji, ráda bych věděla, jak byste odhadovala, jak tento vývoj dlouho trvá. Děkuji. 

Místopředseda PSP Ivan Langer: Děkuji, prosím o odpověď. 

Paní Věra Valterová: Já vám odpovím nejdříve - v České televizi pracuji osmý rok. Pokud jde o otázku, proč jsem nezvedla ruku či jsem se nevyjadřovala nebo neovlivňovala mladé lidi již dříve. Já jsem na to odpověděla: Já jsem pracovala vlastně jako odborník, jako samostatný pracovník, nebyla jsem členem managementu, nepatřila jsem mezi vedoucí pracovníky České televize. 
A pokud jde o moji zvednutou ruku, tak jsem řekla: Za normálních okolností pokládám za jedinou schůdnou cestu cestu zastupitelské demokracie. Já jsem také jedním z odborářů a donedávna, dokudjsem nebyla plénem zbavena svých odborových funkcí, jsem byla členem či předsedkyní revizní komise odborové organizace, byla jsem předsedkyní odborové skupiny a vždy jsem měla zato a vždy jsem se stavěla na stranu vedení odborové organizace, podporovala jsem je v tom, že je třeba jednat s managementem České televize jednak tak, aby byly dosaženy optimální výsledky, sice pro zaměstnance, potažmo pro odboráře, ale současně aby v maximálnímožné míře zaměstnanci, ať odboráři nebo neodboráři, protože v řadě případů odbory vlastně v případě kolektivního vyjednávání, v případě závazků z kolektivní smlouvy, mluví vlastně za všechny zaměstnance, aby účinně napomáhaly vedení České televize plnit jeho úkoly. Víc k tomu nemám co dodat, skutečně mé příležitosti v té době nebyly jiné. Já jsem vstoupila do tohoto procesu skutečně až v době krize, během posledního měsíce. 

Místopředseda PSP Ivan Langer: Děkuji. Slovo má paní kolegyně Parkanová, připraví se paní poslankyně Němcová. 

Poslankyně Vlasta Parkanová: Paní Valterová, sdělte nám, prosím, motivy, které vás vedly k rozhodnutí zadat bilbordovou kampaň, kterou se Česká televize omlouvá divákům. Nedomníváte se, že by bylo vhodnější, kdyby takové rozhodnutí případně učinil až prozatímní ředitel, který bude touto sněmovnou zvolen? Sdělte nám, prosím, také finanční náklady, které tato bilbordová kampaň představuje, a zda jsou v intencích úspory nákladů, o které jste tu všichni mluvili. 

Paní Věra Valterová: Bilbordová kampaň je součástí mediální kampaně, kterou chce Česká televize jako instituce získat zpět důvěru svých diváků, resp. navázat s nimi komunikaci. Bilbordová kampaň neprobíhá samozřejmě pouze na území Prahy, ale na území celé republiky, a při zvažování zahájení kampaně - a bilbordy jsou pouze její částí - jsem samozřejmě byla nucena zvažovat, zda vůbec takto oslovit diváky České televize nebo nikoliv. 
Vycházela jsem z toho, že bohužel management České televize nemá vlastní prostor na obrazovce České televize, ale zejména jsem vycházela z toho, že má být oslovena veřejnost institucí, Českou televizí, nikoli stranami sporu, tedy nikoli ani vedením, nikoli stávkujícími, nikoli, jak slýcháme, vzbouřenci - já se velmi bráním tomuto názvu - ale skutečně se zde jedná o Českou televizi jako takovou, která se obrací ke všem divákům. Takováto mediální kampaň není nic mimořádného, byla jsem nucena k ní přistoupit mj. také proto, že naše oddělení PR, které má mimochodem téměř 80 zaměstnanců, odmítlo dnes opakovaně po mé včerejší výzvě se podílet na jakékoli komunikační kampani vůči divákům. 
Proč jsem to neponechala prozatímnímu řediteli? Protože jsem se domnívala, že věc nestrpí odkladu, protože jsem se domnívala, že přestože můj mandát je časově velmi omezený a velice krátký, že je na místě, abych se alespoň pokusila učinit některé kroky, a ne pouze, abych vyčkávala, až vlastně k nim přistoupí někdo, kdo bude posvěcen tímto zastupitelským sborem.
Pokud se týká finančních nákladů, jsou to náklady srovnatelné s obdobnými kampaněmi, samozřejmě jejich konkrétní výše je obchodním tajemstvím, byly s nimi v řádech seznámeni členové vedení České televize na kolegiu generálního ředitele, což je, jak podotýkám, ne jakýsi rozhodující orgán, ale je to poradní orgán generálního ředitele, pokud naši obchodní partneři s tím vysloví souhlas, tak nic nebrání tomu, aby byly zveřejněny. Jen pro informaci podotýkám, že náklady se zatím blíží např. nákladům na konzultační činnosti, které byly hrazeny předešlým generálním ředitelem taktéž soukromé firmě během daleko kratších časových období. 

Místopředseda PSP Ivan Langer: Děkuji. Dalším přihlášeným je paní kolegyně Němcová, poté pan poslanec Matulka. 

Poslankyně Miroslava Němcová: Paní doktorko, dovolte mi, abych se na vás obrátila s podobným dotazem, který jsem měla na pana Kochmana, totiž pan Kochman byl součástí sporu v České televizi, tak jako vy. 
On stál na jedné straně, vy stojíte na straně druhé, on se mé odpovědi vyhnul dvakrát a já jsem se od něj nedozvěděla, zda pan Paluska, tj. finanční ředitel, v době, kdy obsadil část České televize s klíčovými údaji, které by mohly napomoci finančnímu auditu, zda se domnívá - kladla jsem dotaz panu Kochmanovi - že tam klíčové informace k provedení tohoto auditu ještě jsou, nebo zda během tohoto půldne zmizely. Proto se ptám nyní vás, jako člověka, který stál na druhé straně, zda nám můžete pomoci vnést světlo do této otázky, zda se domníváte, že audit, který je tu tolikrát zmiňován jako něco, co pomůže vyřešit krizi kolem České televize, zda je vůbec šance ho udělat, zda potřebné údaje tam jsou. To za prvé. 
Za druhé mám ještě jednu otázku, a ta se týká také auditu. Spočívá v tom, jaké bylo jeho přesné zadání. Vy jste zmínila, že ředitel, který bude zvolen v pátek, bude moci toto zadání nějakým způsobem pozměnit. Mě by zajímalo, zda je může zúžit, nebo zda je může pouze rozšířit. Děkuji. 

Paní Věra Valterová: Já se nemohu vyjadřovat k tomu, co se stalo či nestalo, jak se dnes říká, onoho osudného dne, neboť na vlastní oči jsem to neviděla a nemohu tudíž nikoho předem osočovat, čeho se dopustil nebo ne. Tato otázka samozřejmě bude předmětem šetření příslušných orgánů. Pokud bude shledáno, že k něčemu takovému došlo, event. že došlo ke ztrátě či pozměnění určitých dokladů, tak vycházejme všichni stále z toho, že nejsme ve středověku, v době čarodějnických procesů, kdy se musel někdo hájit, přestože já jsem manipulována často do této situace, kdy se musel hájit předem proti vzneseným obviněním, ale platí v naší společnosti a v každé moderní společnosti presumce neviny, čili do té doby, než bude dokázán opak, je třeba pohlížet na každého jako na bezúhonného a nevinného. To je první část otázky. 
Objektivně, pokud by některé informace zmizely, podívejte se, já předpokládám právě proto, že auditorem je renomovaná mezinárodní firma, že samozřejmě dokáže dovodit v návaznosti na účetní audit, my se nebavíme o účetním auditu, ale o mimořádném vyšetřovacím auditu, tak že z toho dokáže vyvodit určité kvalifikovaně souvislosti.
***
Veřejné slyšení 6. 2. 2001, část č. 21/24
 (pokračuje Valterová)
Předem jsem řekla, že nechci, aby zde bylo a priori na to pohlíženo jako na audit, který má odhalit jakési kriminální činy. Smyslem auditu je najít rezervy anebo tam, kde není dobře nakládáno s 
veřejnými prostředky, pomoci k nápravě. Pokud jde o další část otázky, o zadání auditu, myslím, že je jasné ze zadání usnesení Poslanecké sněmovny. To, že může být rozšířen anebo zúžen, vyplývá z toho, že prvotní zadání je 90 dní, následné etapy jsou nasmlouvány s tím, že nemusí k nim dojít, čili je možné ukončit základní audit zjišťovací v základním rozsahu, jestliže půjdeme dále do hloubky, ovšem rozsah je velmi široký. Uvědomme si, že je to rok 1992-2000. Absolutně bez diskuse. Takto zní zadání, tak to bude učiněno. Jestliže by měl jít dál do hloubky, tak je to skutečně otázka třeba i personálního auditu, tj. práce s lidskými zdroji, i když sama nemám tento termín ráda, protože se sama také za zdroj nepovažuji, je to právě hledání rezerv, to, proti čemu je - já to cítím jako zaměstnanec - velký odpor, určitá srovnatelnost, i když si nemyslím, že lze automaticky srovnávat jakoukoliv komerční televizi s televizí veřejnoprávní. To jsme určitě někde jinde, ale určitá měřítka pro porovnání samozřejmě vyjít mohou. Minimálně - zase nekriminalizujme - nám zase mohou pomoci k tomu, abychom nalezli způsoby, jak efektivně nakládat s těmito prostředky. Takto to chápu já. 

Místopředseda PSP Ivan Langer: Děkuji za odpověď. Nyní pan kolega Matulka, poté pan poslanec Vejvoda. 

Poslanec Dalibor Matulka: Paní doktorko, chci se vás zeptat na něco ani ne jako zastupující ředitelky ani ne jako právničky, ale jako osoby, která už nějaký pátek v televizi působí, zná tam lidi a také jako televizní divačky, která kouká na zprávy a na publicistické pořady. Možná na otázku nebudete umět dost dobře odpovědět, ale skutečně mne zajímá váš osobní názor. Vím, že v každém kolektivu se sejdou lidé různých názorů, tak je tomu určitě i mezi redaktory zpravodajství a publicistiky. Chci se vás zeptat, jestli máte nějaký - sama jste mluvila o objektivitě vyváženosti, zdá se, že i upřímně jste o tom mluvila - pocit, že u současné sestavy redaktorů zpravodajství a publicistiky, ať už v jednotlivých případech, jestli je tam nějaký převažující politický názor, politické sympatie k některé z politických stran a naopak antipatie k nějaké z politických stran a zda za tu dobu, co v televizi jste, si myslíte, ať už jednotlivých redaktorů nebo jako průměrný trend nějaký, že se to někdy projevuje v jejich práci. Myslím si, že u veřejnoprávní televize je to otázka podstatná. Čili jaký je váš osobní pocit.

Paní Věra Valterová: Můj osobní pocit jako diváka je zřejmě velice obdobný vašemu, ovšem já bych nechtěla předjímat a nemohu mluvit za nikoho z  pracovníků redakce zpravodajství, zda chová či nechová k někomu politické sympatie a nechci se vracet k otázce velína a spacáků atd. Já to mohu chápat i jako určitý exces pouze. Já se domnívám, že zejména je to o profesionalitě, přístupu jednotlivých pracovníků redakce zpravodajství a že i sami redaktoři, moderátoři uvnitř tohoto zpravodajství toto vnímají i sami k tomu leckdy mají velice kritický přístup, ale tak jak redakce pracují, nemají třeba možnost nějakým způsobem to ovlivnit. Čili znovu opakuji, já se domnívám, že ve veřejnoprávním zpravodajství musí dostat prostor všichni bez ohledu na to, komu se líbí či nelíbí. To je samozřejměznačka ideál a zbožné přání a to, že to někteří zaměstnanci nedovedou, tak potom jsou zde určitě různé cesty k nápravě, ať už je to formou přímo nějakých personálních změn, nehovořím o výpovědích, hovořím o různých personálních změnách anebo zejména o personální práci, která by rozhodně měla být kvalitnější.

Místopředseda PSP Ivan Langer: Děkuji. Znovu předesílám, že nikoho nemohu omezovat v  jeho vystoupení, nicméně limit, který jsme si stanovili, byl v případě paní Valterové významně překročen. Nicméně v tuto chvíli má slovo kolega Vejvoda, připraví se pan kolega Dostál.

Poslanec Josef Vejvoda: Paní doktorko, byla jste jmenována generálním ředitelem, zástupcem této televize. Ptám se vás - ten návrh už tady byl jednou vznesen - proč je do dnešního dne v ČT pod logem stávka. Vy přece vedete tuto televizi nyní a proč jste nepřistoupila k tomu, že tento název stávky byl odstraněn. Přece já jsem posluchač televize a je nás více než - dejme tomu, že je nás 10 miliónů - je možné, aby 2000 lidí, i když si velice vážím odborářů, protože jsem z nich vzešel, ale je možné, aby 2000 lidí v televizi, kteří stávkují, si tento svůj názor dali na obrazovku a všichni lidé v tomto státě se na to klidně mohou dívat. Co tomu říkáte vy, jako zástupce televize? Děkuji.

Paní Věra Valterová: Pane poslanče, hrubě se mi to nelíbí, ovšem skutečnost je taková, že já technicky skutečně ovládání konkrétních pracovníků, kteří s tímto manipulují, nemohu zabránit zobrazování nápisu na obrazovce, než tak, že bych obrazovku nechala opět vypnout. To jsem sama i jako pracovník televize i jako prostý divák a občan vnímala velice negativně. Proto se domnívám, že toto je menší zlo, že bohužel na obrazovce ventilujeme vnitřní problémy v ČT, s kterými předpokládám bude mít lepší možnost se vypořádat prozatímní ředitel, jelikož jeho mandát bude silnější než můj, to znamená i mandát k vyjednávání. Víte velice dobře, že můj osobní mandát, nikoliv zastupování, ale pověření řízením, byl s velkou chutí zpochybňován - jak jsme tu zmínili - jakýmsi začátečníkem z Ústavu a práva, je to velice vděčné téma, takže vnímám to také nelibě jako vy. Pochopitelně, že bych se to pokusila řešit. Pokud jde o samotný dopad legální tohoto nápisu, také se domnívám, že nemá co dělat na obrazovce a v případě mandátu prozatímního ředitele bych v souladu - bylo to již napadnuto velkou Radou - z toho vyvodila příslušné závěry vůči odpovědným i řadovým i nadřízeným zaměstnancům.
***
Veřejné slyšení 6. 2. 2001, část č. 22/24
Místopředseda PSP Ivan Langer: Slovo má pan kolega Dostál, připraví se pan kolega Brtnický.

Ministr kultury ČR Pavel Dostál: Paní dr. Valterová, pochopil jsem z exposé, že pokud se týká etiky, tak jste velice kontinuální člověk, protože způsob, jakým jste informovala zdejší poslance o sociálním zajištění zaměstnanců ČT, byl velmi účelový. Nebylo to korektní. Na druhé straně to ovšem plně koresponduje s tím, co se právě v těchto dnech děje v ČT. Tam se podepisuje jakási nová anticharta. Nebudu pojmenovávat tuto skutečnost, dovolím si ji pojmenovat až v pátek, až budeme volit nového ředitele. Opravdu se domníváte, paní doktorko, že jde pracovat tvůrčím způsobem v prostředí jakéhosi morálního nátlaku a jakéhosi vydírání? Opravdu si myslíte, že jde pracovat způsobem, že když 600 lidí - když se nebudou bát - podepíše, že se stalo účastníkem stávky, opravdu se domníváte, že je nemusíte zaplatit? Opravdu se domníváte, že v tomto prostředí může fungovat normální komunikace a že může takto fungovat ČT?

Věra Valterová: Pane poslanče, ráda vám odpovím. Některé údaje, které víte z ČT, jsou pro mne překvapující, já o nich nemám žádné povědomí, ačkoli jsem tam zaměstnaná. Nevím o žádné antichartě a ani o žádném vydírání. Je to pro mne překvapující informace a děkuji vám za ni.
Pokud máte na mysli to, že vedení ČT zřídilo poštovní box s tím, aby se mohli někteří zaměstnanci vyjádřit k tomu, že nestávkují a respektují pokyny vedení, velmi ráda to vysvětlím. Jedná se sice o to, že se v televizi stále manipuluje s tím, že je stávka. Vedení ČT k tomu zaujalo postoj, že stávka je nelegální. Je to pouze právní názor části vedení ČT, které je reprezentováno mnou s tím, že rozhodnout o něčem takovém může pouze nezávislý soud.
Jak dobře víte, pánové a dámy, stávka je u nás upravena pouze zákonem o kolektivním vyjednávání, dle něhož lze stávkou vynucovat pouze uzavření kolektivní smlouvy v případě pracovně právních záležitostí. Tak tomu v případě ČT není, tam probíhá stávka - nestávka, kdy někteří zaměstnanci řádně plní své pracovní úkoly, část své úkoly neplní nebo hřeší na to, že je neplní téměř vůbec, nebo jen podle svého vlastního uvážení. Uvedu to na konkrétních případech.
Jak mám např. klasifikovat činnost vedoucího autoprovozu, který - když jsem chtěla sem jet na zasedání, když jsem chtěla jet k premiérovi - mi odepřel přistavit služební vůz generálního ředitele se šoférem s tím, že říkal, že je ve stávce. Taková je skutečnost, pánové a dámy. Vzhledem k tomu, že tento vedoucí autodopravy spadá v současné době pod generálním ředitelem Hodačem řádně odvolaného ředitele výroby a techniky, chybí tam mezičlánek, tedy spadá přímo pode mne, nezbývá mi než konstatovat, že tento člověk evidentně neplní své pracovní úkony, pokyny nadřízených, tudíž nepracuje. Jak jsou na tom jeho šoféři? Nepracuje šofér, který je vyčleněn pro potřeby generálního ředitele, protože tento jeho nadřízený mu odmítá dát pokyn, nebo je také ve stávce a nechce pracovat? Nevím. 
Zmiňujete se o jakémsi vydírání. Od řady zaměstnanců je mi známo, že se bojí projevit své názory vzhledem k tomu, že jsou vyhotovovány seznamy stávkujících. Jestliže někteří pracovníci z různých osobních důvodů nesouhlasí, bojí se takkto připojit. Chtěla jsem jimposkytnout, stejně jako pracovníkům autoprovozu možnost, abych mimo vší pochybnost mohla posoudit, zda plní pokyny vedení, možná je jim to některými znemožňováno, nebo se chtějí dokonce od stávky distancovat. V tom nevidím nic závadného. Nebudu samozřejmě vyvozovat postihy ani vůči jedněm, ani vůči druhým, ale ze zákona o kolektivním vyjednávání jasně vyplývá - jestliže bychom měli přistoupit na tézi, žestávka je a zaměstnanci stávkují, že nejpozději den před zahájením stávky je stávkový výbor povinen předat vedení organizace seznam stávkujících. Kdybyste se podívali na bulletin stávkového výboru, potažmo odborové organizace, dočetli byste se tam v prohlášení, že seznamy sice mají, ale nedají je. Bylo to též konstatováno na posledním kolegiu vedení, jehož se stávkový výbor a odbory zúčastnily teď v tomto týdnu - ve čtvrtek.

Místopředseda PSP Ivan Langer: Děkuji. Nyní má slovo kolega Brtnický, potom pan poslanec Brousek.

Poslanec Jiří Brtnický: Paní doktorko, dnes byla řeč o programové pestrosti ČT a z toho vyplývajícím velkém programovém rozsahu ČT a z toho vyplývající nutnosti provozovat dva programy ČT. Položím vám otázku, kterou jsem dnes již položil: Považujete za možnou privatizaci jednoho programu ČT ve světle skutečností, které jsem uvedl?

Věra Valterová: Ne. V tomto případě vycházím z osobního postoje jako zaměstnance televize. Domnívám se, že dva programy je nutné zachovat, jako je tomu obdobně v jiných vyspělých evropských zemích. Ani se nedomnívám, že by bylo vhodné ČT privatizovat. To, že by to bylo bezesporu možné provést, technicky, ekonomicky atd., ano. Nikdy jsem se s touto myšlenkou neztotožňovala. Pokud by něco takového v budoucnosti mělo probíhat, musel by to být dlouhodobý proces. Osobně si to v tomto horizontu nedovedu představit. Není to mou prioritou, v žádném případě.

Místopředseda PSP Ivan Langer: Děkuji. Pan kolega Brousek, potom paní poslankyně Parkanová.

Poslanec Václav Brousek: Paní doktorko, pracujete v televizi osm let. Domníváte se, že se v televizi plýtvá finančními prostředky? Pokud ano, kde jsou podle vás největší rezervy? Před chvílí jste říkala, že máte P. R. oddělení, kde pracuje 80 zaměstnanců. Zdá se vám to počet dostatečný, velký nebo malý? Protože jsme schválili zákon o ČT a televize podléhá zákonu o svobodném přístupu k informacím, velmi by mne zajímalo, zda byste mohla sdělit, jaký je průměrný plat těchto zaměstnanců v P. R. oddělení, zvláště v kontextu s billboardovou kampaní, která je zřejmě z jejich pera?

Věra Valterová: Jako v každé velké organizaci, logicky jsou finanční toky poněkud méně přehledné a průhledné než je tomu v organizaci výrobní. Rozhodně se nemohu ztotožnit s názorem, že třeba plýtváním je vynakládání takových či onakých nákladů třeba na výrobu jednotlivých pořadů. To nedovedu zvážit, nejsem televizní odborník, nejsem tvůrce.
Rozhodně ale právě proto, že tato organizace je tak zbytnělá k nehospodárnosti dochází. Televize má velkou řadu nevýrobních obslužných provozů. Tam jsou podle mne obrovské rezervy. 
Pokud jde o otázku odměňování, kterou jste na to navázal, domnívám se, že v útvaru, který jste vzpomenul, se mzdy pohybují na průměrné úrovni, která je vám jistě známá, která  je v televizi 22 až 23 tisíckorun.
***
Veřejné slyšení 6. 2. 2001, část č. 23/24
 (pokračuje Valterová)
To je částka velice příjemná, k slušnému životu více než bohatě dostačující. Samozřejmě v případě profesionálů a vysokých odborníků zase nikterak závratná. To ano. Spíš se ale musím nutně pozastavit nad tím, že jsou třeba obsazována místa pracovníky, kteří přišli bez nějaké výrazné značné praxe, aniž by za sebou měli nějaké výrazné výsledky, a dostávají se automaticky na tento velmi slušný průměrný příjem. Jsou to mnohdy pracovníci, kteří jsou teprve čerství maturanti, jejich zkušenosti jsou velice malé. A to už nemluvím o některých nadstandardních příjmech jednotlivých - a nechci zmiňovat - redaktorů, ale může to být i otázka kvality a potřebnosti toho určitého redaktora, ale i určitých některých administrativních pracovníků, např. vedoucího sekretariátu generálního ředitele, který se pohybuje v řádech několikanásobně vyšších atd.
Skutečně otázka mezd je jistě ke zvážení. A i oprávněně na ni bylo právě odbory poukazováno směrem k ještě tehdejšímu před generálním ředitelem Hodačem vedení České televize, kdy bylo voláno po tom, aby zde byla nastolena určitá kritéria právě pro srovnání výše mezd.
Pro vaši informaci, abych vás uvedla trochu do obrazu, když jsme zde zmínili p. r. Pokud se týče mého právního oddělení - ne mého, že bych byla jeho vedoucí, nýbrž pracovníkem, zaměstnancem - právní oddělení v České televizi, které obsluhuje právě těch více než dva tisíce zaměstnanců, čili z toho vyplývá počet sporů v náročnosti a rozsahu práce, čítá osm vysokoškolsky kvalifikovaných právníků.

Místopředseda PSP Ivan Langer: Děkuji. Paní kolegyně Parkanová, poté Langer.

Poslankyně Vlasta Parkanová: Já jsem vzala na vědomí, že finanční náklady bilbordové kampaně se nemohu dovědět, protože je to předmětem obchodního tajemství, nicméně mám otázku, která s tímto tématem souvisí. Chtěla bych vědět, jakým způsobem jste uzavřela smlouvu o této kampani, zda je to smlouva, kterou by mohl nový ředitel po svém nástupu - v případě, že by se tak rozhodl - okamžitě vypovědět a usilovat o reputaci České televize jinými prostředky, nebo zda je to smlouva, kterou jste ho prakticky omezila a on ji nebude moci vypovědět okamžitě.

Paní Věra Valterová: Finanční náklady bilbordové akce jsou dány jednak samotnými náklady na bilbordy. Tam je to dané, bilboardy byly vylepeny. Celá reklamní kampaň má řadu kroků s tím, že jsou rozklíčovány pro budoucno, takže tam, pokud nedojde k dalším návazným akcím - a já se domnívám, že by to byla škoda, sama nejsem reklamním odborníkem a vůbec si netroufám v tomto vynášet své soudy, abych posuzovala morální výnosnost této akce pro budoucno - domnívám se, že je to zapotřebí, ale je možné samozřejmě nepokračovat v dalších krocích.
K uzavření vlastní smlouvy bylo přikročeno poté, co vlastně byly zváženy a projednány nabídky několika firem.

Poslanec Jaromír Talíř: Slova se ujme pan kolega Langer.

Místopředseda PSP Ivan Langer: Přiznám se, že jsem si šel stoupnout, protože mne postavila slova pana ministra kultury. Chtěl bych se zeptat, paní Valterová. Pan ministr kultury řekl, že zřízením poštovní schránky s cílem zjistit, kdo je ve stávce a kdo není, je možné definovat svůj morální nátlak, vydírání. Mohla byste mi prosím vašimi slovy popsat, jakého jednání se podle vás dopustili vůči panu Hodačovi, vám, paní Bobošíkové a panu Beznoskovi zaměstnanci České televize, když v souvislosti s vaším jednáním, tedy se zřízením poštovní schránky, bylo toto jednání označeno jako morální nátlak a vydírání.

Paní Věra Valterová: Asi je to, pane poslanče, také otázka toho, kolik kdo sneseme a vydržíme. Pan Hodač - jak bylo vidět - jako slabší pohlaví samozřejmě podlehl dříve. Já možná v časovém horizontu, že moje pověření je omezené, jsem vydržela až do konce, lépe řečeno - jsem odhodlána vydržet samozřejmě až do volby prozatímního ředitele.
Pokud jde o skutečně formy nátlaku, mohu říci, že jsou velice nevybíravé - počínaje nápisy vylepovanými po budově, po výtahu, který vede k mé dnešní pracovně. Vím, že jsem panem Falbrem byla obviněna z nedostatku humoru, když jsou tam nápisy, které zde snad ani nemohu opakovat, ale to je otázka toho, jaký máme kdo smysl pro humor. Pokud jde konkrétně o vydírání, podívejte se, musím říci - a potvrdila by vám to i ředitelka zpravodajství, potvrdil by vám to i generální ředitel - že se jednalo o přímé výhrůžky fyzickým násilím jak na vlastní osobě, tak na členech rodiny. Tyto výhrůžky jsou směřovány i vůči některým jiným zaměstnancům, kteří se zcela zjevně nepřipojili ke stávce, nebo tzv. - to, co rádi používáme - respektují pokyny vedení, až takového druhu, že "tvoji ženu srazíme ze schodů a tvému dítěti uřízneme hlavičku". Doslova tímto způsobem např. na vnitřní e-mailové poště nebo na vnitřní poště doručované interní podatelnou České televize jednotlivým zaměstnancům. Není-li toto vydírání, není-li toto psychický teror a zastrašování, nevím, co už by to mělo být.
Jsem značně odolná, ale nyní už jsem si to vyložila tak, abych tuto odolnost netratila. Když přicházím do své pracovny - možná jste to viděli - přicházejí tam i jakékoli návštěvy, u mé pracovny hlídkují stávkové hlídky, které pečlivě monitorují. Já už jsem to pojala tak, že zřejmě mě chrání, dávají na mne pozor, dbají o mě, abych možná nepracovala více, než je třeba, abych dodržovala odpočinky mezi dvěma směnami. Dělají samozřejmě čárky, kdy přijdu, kdy odejdu. 
Stejně tak moje návštěvy jsou takto monitorovány, jsou dotazovány, kdo jsou, proč tam jdou, co nesou. To je ten klasický trojitý odpíchnutý - co jsi přinesl, jak dlouho tady budeš, kdy odejdeš. 
Tímto způsobem je vyvíjen určitý nátlak.Když jsem požádala, aby do další kanceláře na sekretariátu generálního ředitele byl osazen počítat, přijela dvojice provozních inženýrů, aby tento počítat osadila. Leč stávkové hlídky vlastní hrudí se jim vzpříčily v cestě, zabránily jim v přístupu, aby zavezli počítač s tím, že se jim musí doložit, kdo, jak, čím, z jakého důvodu, předložit papír - prolustrovaly. Když teprve uviděly papír mnou podepsaný, že jsem si ho skutečně objednala já, ustoupily a hruď se stáhlo a bylo možné počítač zavést. Přičemž oba technici mě informovali zbledle, že oni nestávkují, že nikdy nic nepodepsali, že beze všeho ho tam zavezou, strčí do zdi. Takto vypadá skutečnost. Tolik, pane poslanče, k vašemu dotazu, abyste si to dovedl představit.
***
Veřejné slyšení 6. 2. 2001, část č. 24/24
Místopředseda PSP Ivan Langer: Ještě pan kolega Dostál.

Ministr kultury ČR Pavel Dostál: Pane místopředsedo, je mi velice líto, že jsem vás zvedl ze židle, ale když už jste to udělal a musel jste se zvednout, tak aspoň technickou poznámku.
Pane místopředsedo, já samozřejmě nesouhlasím s jakýmikoli sprostotami vůči paní Bobošíkové, vůči paní ředitelce. Každé násilí je pro mě fašismus. Ale když jsem se zde paní doktorky ptal na onen dokument, který nechává podepsat, ptal jsem se proto, že jeho text znám a byl bych rád - než mě budete odsuzovat za to, že jsem to tady řekl - abyste se s tímto textem, pane místopředsedo, seznámil. 
Nepochybuji o tom, že paní doktorka má ten text s sebou a ráda vám ho přečte. Tam jde, pane místopředsedo, totiž o to, kdo mzdu dostane a kdo mzdu nedostane, a to je pro mne zcela nepřijatelné.

Věra Valterová: Musím vás bohužel zklamat, pane poslanče, tento text s sebou nemám, ale je veřejně přístupný na vnitřní poště. Bylo to rozesláno všem uživatelům ČT a vyplynulo to koneckonců z jednání kolegia generálního ředitele ve čtvrtek minulý týden, kdy jsem seznámila členy tohoto poradního orgánu vedení s tím, že samozřejmě jako zastupující nebo pověřený vedoucí organizace mám určité pochyby o tom - některé případy jsem zde předvedla - zda vyplatit. Jiná věc je, to ponechme stranou, stávka. Jestliže by byla stávka, nenáleží mzda po dobu stávky. Jestliže plní své úkoly, potažmo pracují, mzda by jim náležela, ano. Ale lvím o některých případech, kdy zaměstnanci skutečně nepracují. Vy, pane poslanče, jistě ten text máte, když ho zmiňujete, také k dispozici. Víte velice dobře, že je tam zmiňováno, že se obracím na zaměstnance z toho důvodu, že jsem vyzvala na kolegiu generálního ředitele vedoucí pracovníky, aby se vyjádřili za své podřízené pracovníky konkrétně - neřekla jsem jmenovitě, ale konkrétně - zda pracují a plní své pracovní úkoly, protože podle zákoníku práce mzda náleží za vykonanou práci a zaměstnanec vykonává příkazy a pokyny zaměstnavatele. Zaměstnavatel je jeho nadřízený a potažmo pracovník nejvyšší, čili ten, kdo personifikuje právnickou osobu, Českou televizi, to znamená její ředitel, event. jím pověřená osoba. Jelikož v některých případech takovíto odpovědní pracovníci nejsou, protože byli např. ze svých funkcí pravoplatně odvoláni generálním ředitelem Hodačem a jejich funkce nebyly obsazeny anebo svou funkci nevykonávají - zase odkazuji na ten příklad, je to jeden z mála, mohla bych jich uvést celou řadu, ale nebudu tady zdržovat - tak z tohoto důvodu jsem se obrátila, protože nechci žádné zaměstnance poškodit, otevřeným dopisem, abych jim dala možnost, aby se sami k této záležitosti vyjádřili. Nic víc, nic míň. Nikoho nevydírám, nikomu nehrozím. 
Neřekla jsem, že a priori nevyplatím. Jen jako osoba, která má dočasný mandát a je dočasně pověřená, nemohu na sebe převzít tuto odpovědnost, abych vyplatila mzdy tam, kde nemám jistotu, že zaměstnanci plní své úkoly a plní pokyny svých nadřízených nebo pokyny vedoucího organizace. Nic více, nic méně. Rozhodne-li o tom prozatímní ředitel, rozhodne o tom plným právem a bude to v jeho pravomoci.

Poslanec Jaromír Talíř: Děkuji. Vážení kolegové, prosím vás a všechny nás, abychom se vrátili zpět k tématu, ke kterému jsme se sešli. Chci jen konstatovat, že bychom přece jen měli brát ohled i na ostatní uchazeče. Paní dr. Valterová mluví už hodinu a dvacet minut. Měli bychom se vrátit zpět k jejím představám o řízení ČT jako prozatímní generální ředitelky a neměli bychom řešit minulé problémy.

Místopředseda PSP Ivan Langer: Paní doktorka vypadá, že má stále ještě dostatek energie. Kdo má další otázku? Pokud nikdo, paní Valterové poděkuji za její vystoupení. Stejně tak myslím, že ať už máme názory jakékoli, mohu vaším jménem poděkovat všem kandidátům, kteří se nám zde dnes představili. (Potlesk.) Myslím, že jsme se dověděli důležité informace, které nám usnadní naše rozhodování v pátek. Věřím, že jsme si mohli udělat názor na to, zda zločinci jsou zločinci, hrdinové zda jsou hrdiny, ale především bych chtěl poděkovat stávkovému výboru za to, že nám umožnil tento televizní přenos.
(Konec v 17.56 hodin.)
***